ЄУН № 336/1020/18
пр. № 2/336/1252/2018
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 року Концерн «Міські теплові мережі», від імені та в інтересах якої діяв на підставі довіреності ОСОБА_2, направив до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позов до ОСОБА_1, в якому просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в сумі 9238,07 гривень.

Ухвалою суду від 05.03.2018 року позовну заяву залишено без руху у звязку з невідповідністю її вимогам ЦПК України, а саме відсутністю документів, які підтверджують повноваження представника позивача на підписання та подання позовної заяви.

Так, судом було вказано позивачеві на те, що у відповідності до положень ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

До позовної заяви додано ксерокопію довіреності, яка не має нотаріальної форми, а також і не засвідчена печаткою підприємства.

Оскільки довіреність не посвідчувалась нотаріусом, яким при її посвідчені перевірялись би повноваження особи, яка її видає, тож відповідність довіреності вимогам чинного законодавства та наявність у представника права підписувати та подавати від імені Концерну «Міські теплові мережі» позови має перевірятись судом.

Водночас, такої можливості суду надано не було, адже замість оригіналу довіреності, який мав надати представник позивача у відповідності до вимог ЦПК України до позовної заяви, суду надано лише ксерокопію такої довіреності.

Суд ще раз звертає увагу на наступні положення чинного законодавства.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Вірність копій довіреностей та інших документів в Україні можуть засвідчуватись у відповідності до законів нотаріусами, до яких представник позивача очевидно не відноситься.

Статтею 246 ЦК України визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Таким чином, для перевірки повноважень представника юридичною особи представником мають бути надані суду оригінал довіреності, а також документи, які підтверджують, що орган або інша посадова особа, яка видала довіреність від імені юридичної особи уповноважена на це установчими документами.

Натомість представником позивача до позовної заяви надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.07.2016 року, тож ця виписка очевидно не відображає актуальних відомостей щодо особи керівника підприємства (особа може бути звільнена протягом дії контракту до закінчення строку його дії).

Також додано нечитабельну копію Статуту підприємства.

Враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості перевірити повноваження представника на підписання та подання позовних заяв.

Посилання представника позивача на право засвідчувати копії своєї ж довіреності не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

З цього приводу суд звертає увагу представника позивача на наступне.

Доказами у відповідності до визначення, наведеного у ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 95 ч. 1, 2, 5 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже довіреність, якою представник позивача уповноважується на підписання та подання позовної заяви від імені позивача, доказом у справі не являється, оскільки на її підставі суд не встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі твердження представника позивача на положеннях закону не ґрунтуються та випливають з невірного розуміння правової природи доказів у цивільному процесі та перекрученого тлумачення норм ЦПК України.

Як вже розяснювалось судом, представник позивача може надати до суду довіреність, яка уповноважує його представляти інтереси позивача по конкретній справі, а також може звернутись до суду для посвідчення копії довіреності, надавши її оригінал, для долучення посвідченої копії до матеріалів справи.

Однак, представник позивача таким своїм правом не скористався.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем в установлений судом строк недоліки не усунуті, документів, які б у порядку, передбаченому чинним законодавством підтверджували повноваження представника позивача на підписання та подання позовної заяви від імені Концерну «Міські теплові мережі» не надано, у звязку з чим позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

19.03.18