АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/21/16-ц Номер провадження 22-ц/786/340/18Головуючий у 1-й інстанції Чистик І. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Абрамова П.С. , Бутенко С.Б.,

секретаря Кальник А.М.,

за участю адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу

за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2017 року

за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_7 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом,-

в с т а н о в и л а :

Ленінським районним судом м. Полтави 17 лютого 2017 року по справі постановлене судове рішення, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року. В порядку розподілу судових витрат зазначеною ухвалою Апеляційного суду стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 500 грн. компенсації за надану адвокатом правову допомогу на стації апеляційного розгляду.

22 листопада 2017 року Колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ частково задоволено касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року скасовано в частині стягнення витрат на правову допомогу. У вказаній частині справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів,перевіривши справу в межах питання, яке передано на новий розгляд в частині витрат на правову допомогу на стадії апеляційного розгляду,приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з таких підстав:

Згідно зі ст.79 ЦПК України (діючої на час розгляду справи) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України ( діючої на час розгляду справи) витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст.47 цього Кодексу ( діючої на час розгляду справи) учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу.

Згідно ст.56 ЦПК України ( діючої на час розгляду справи) правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Частиною 1 ст.88 ЦПК України ( діючої на час розгляду справи) передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6

до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_7 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за заповітом задоволено.

У суді першої інстанції інтереси позивача ОСОБА_5 представляв ОСОБА_2 на підставі довіреності від 17 березня 2015 року (т. 1, а. с 38).

02 лютого 2017р. ОСОБА_2 надав суду квитанцію б/н від 01.02.2017р., довідку про час надання правової допомоги та копію угоди про зміст доручення адвокату, про повноваження, про гонорар і витрати від 20 травня 2015 року, укладеної між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ( т.2, а.с.107-109).

Проте, ордер про надання правової допомоги адвокатом у даній справі, а також копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 не надавались ні суду першої, ні апеляційної інстанції.

Такий ордер від 03.05.2017р. доданий ОСОБА_2 тільки до касаційної скарги ( т.2, а.с. 196 ).

Між тим, з абз.3 п.4 угоди про зміст доручення адвокату, про повноваження, гонорар та витрати, вбачається, у разі допуску судом Адвоката до участі у справі, в якості особи, яка надає правову допомогу КЛІЄНТУ, має права, визначені ч.2 ст.56 ЦПК України.

Проте, в матеріалах справи відсутня ухвала суду про допуск ОСОБА_2, як особи, яка надає правову допомогу, до участі у справі.

При з'ясуванні колегією суддів питання щодо процесуального статусу ОСОБА_2 під час розгляду колегією суддів 27 березня 2017р. та 10 квітня 2017р. даної справи, з технічного запису судових засідань вбачається, що на питання головуючого у справі щодо підстав представництва ОСОБА_2 інтересів ОСОБА_5, перший, в ході засідань у названі дати повідомив, що він діє на підставі довіреності від 17 березня 2015 року та надав для огляду колегії суддів оригінал цієї довіреності ( т.2, а.с. 158, 172). Будь-яких інших пояснень чи застережень з приводу свого статусу ОСОБА_2 не надавалось.

Таким чином, виходячи з принципу диспозитивності, ОСОБА_2 на власний розсуд розпорядився своїми правами та однозначно стверджував про підстави свого представництва згідно довіреності від 17 березня 2015 року з терміном її дії до 17 березня 2018р.

Відтак, визначаючи процесуальний статус ОСОБА_2, як представника, який здійснює представництво на підставі цивільно-правової угоди та відсутності відповідної ухвали суду про допуск його до часті в справі в якості особи, яка має право на надання правової допомоги, колегія суддів приходить до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення заяви про відшкодування таких витрат на стадії апеляційного розгляду.

За таких обставин, позивач ОСОБА_5, представником якої є ОСОБА_2 на підставі цивільно-правової угоди, питання щодо відшкодування витрат за надання правової допомоги має вирішувати згідно загальних положень, визначених ст.84 ЦПК України.

За змістом п.4 ст.42 ЦПК України ( діючої на час розгляду справи) договір ( або витяг), у якому зазначаються повноваження адвоката як представника є обов'язковим додатком до ордера, який ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не надавався.

Таким чином, за наявності чинної довіреності ОСОБА_5 від 11 березня 2015 року, яка уповноважувала ОСОБА_2 представляти її інтереси та вести від її імені справи у судах усіх інстанцій, колегія суддів вважає, що при такій конструкції представництва не підлягає до задоволення усна заява ОСОБА_2, оголошена ним в суді апеляційної інстанції 10 квітня 2017р. про стягнення судових витрат в розмірі 2 тис.грн., понесених ОСОБА_5 за надання правової допомоги на стадії апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 367,368, 375,381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат за надання правової допомоги на стації апеляційного розгляду відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ О. В. Прядкіна

Судді: /підпис/ П.С. Абрамов

/підпис/ С.Б. Бутенко

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна