У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Словянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24.07.2017 про повернення виконавчого листа № 2/242/1119/15 відносно боржника ОСОБА_1; визнати протиправною та скасувати постанову Словянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24.07.2017 про повернення виконавчого листа № 2/242/1119/15 відносно боржника ОСОБА_2; зобовязати Словянський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/242/1119/15 відносно боржника ОСОБА_1; зобовязати Словянський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/242/1119/15 відносно боржника ОСОБА_2.

В обгрунтування скарги зазначила, що на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.10.2015 року у справі 242/2818/15-ц, було видано виконавчий лист від 20.11.2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у сумі 54127,04 дол.США та пені у сумі 6924,33 грн. Зазначений виконавчий лист був предявлений до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління ДВС у Донецькій області для належного скерування до відповідного відділу виконавчої служби. 02.10.2017 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» отримав дві постанови про повернення виконавчих документів від 24.07.2017 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», в яких зазначив причину повернення відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. ПАТ «КБ «Південкомбанк» звернулося із запитом до Регіонального сервісного центру Донецької області про наявність реєстрації права власності на рухоме майно, що є обтяженим. Згідно листа РСЦ Донецької області від 13.03.2017 у власності ОСОБА_2 перебуває легковий автомобіль. На підставі вищевикладеного, вважає, що старшим державним виконавцем Словянського ВДВС ОСОБА_3 не було вчинено всіх необхідних дій по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме не зясовано наявність у боржників рухомого майна та не оголошено його у розшук.

Стягувач, боржники та державний виконавець у судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.10.2015 року задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Південкомбанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 54127,04 дол. США та пені в сумі 6924,33 грн.

24 липня 2017 року старшим державним виконавцем Словянського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанови про повернення виконавчих документів відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягувачеві з посиланням на п.2 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом ст..13 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) під час звернення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для повернення виконавчого документа стягувану стало відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Суд вважає, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним і підлягає скасуванню.

Главою 4 Закону України "Про виконавче провадження"визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Згідно із ч.2, 5ст.52 Закону України "Про виконавче провадження"стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх дій по виконанню рішення суду, зокрема, не було зясовано про наявність іншого, крім нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду. Отже, завданням державного виконавця є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно із ч.2 ст.451 ЦПК України разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення( поновити порушене право заявника).

Таким чином, при розгляді скарги суд встановив, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваного рішення про повернення виконавчого документа не виконав приписів положень ст.18 Закону України "Про виконавче провадження"щодо вжиття усіх передбачених законом заходів.

Не підлягає до задоволення вимога про зобовязання поновити порушені права ПАТ «КБ «Південкомбанк» шляхом зобовязання відновити виконавче провадження, оскільки зазначені дії є компетенцією державного виконавця відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Як розяснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

З огляду на викладене скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 450, 451, 453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Словянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 щодо винесення у виконавчому провадженні № 53836102 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 липня 2017 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Словянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 від 24 липня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в межах виконавчого провадження № 53836102.

В задоволенні решти вимог відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Капітонов