Дата документу 07.11.2018
Справа № 320/8166/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі Діденко Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.08.2008 у розмірі 50485 грн. 73 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., зазначаючи, що 05.08.2008 з ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого остання одержала від позивача кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов договору виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2017 року становить 50485 грн. 73 коп. та складається з: 4089 грн. 98 коп. заборгованість за кредитом; 40179 грн. 48 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3336 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 2380 грн. 27 коп. штраф (процентна складова).

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 до участі у справі в якості відповідачки залучено її правонаступника спадкоємицю ОСОБА_1

Представник позивача в судове засідання не зявився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Також від представника позивача надійшло 29.01.2018 клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Але, на час надходження вказаного клопотання у справі вже відкрито загальне позовне провадження, а тому, клопотання позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідно до діючого законодавства не може прийматись судом до уваги.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак її представник за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, надавши відзив на позов та зазначивши, що оскільки кредитним договором не передбачено строку дії платіжної картки на імя ОСОБА_2, а банк доказів на продовження її дії або видачу нової картки не надав, остання проплата проведена 24.11.2014, а тому виникнення права вимоги у позивача за даним договором слід вважати з 21.02.2015 року, тобто 91-й день з моменту виникнення порушення зобовязань по погашенню заборгованості. Саме з цієї дати необхідно відраховувати річний строк предявлення вимоги до спадкоємців, визначений ч.3 ст.1281 ЦК України, але оскільки банком пропущено строк предявлення вимоги до спадкоємців, він просить в позові відмовити.

Банк не скористався своїм правом на подання до суду відповіді на відзив та надання суду додаткових доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір про надання банківських послуг у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом зі кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до розрахунку /а.с.6-7/ розмір заборгованості по кредитному договору від 05.08.2008 станом на 30.09.2017 становить 50485 грн. 73 коп. та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 4089,98 грн., заборгованості по оплаті процентів за користування кредитом 40179,8 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3336 грн., штрафу (фіксована частина) -500 грн., штрафу (процентна складова) 2380,27 грн.

Однак, відповідно до актового запису про смерть ОСОБА_2 померла 29.11.2014 /а.с.81/.

Як вбачається з матеріалів справи з вимогою про повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за його використання банк за життя ОСОБА_2 до останньої не звертався.

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, про що в матеріалах справи наявна копія спадкової справи та видані свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.93-112/.

Ухвалою суду від 29.08.2018 останню було залучено до участі у справі в якості відповідача.

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частина третя). Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи анкети-заяви /а.с.8/ строк дії картки становить 3 роки, банком 05.08.2008 відкрито рахунок, вказаний номер картки та позичальницею отримано пін-конверт. Отже строк дії договору закінчився ще в 2012 році.

Під час розгляду справи позивачем не доведено факт продовження дії картки або видачу нової.

Пунктом 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг банку надано право у разі порушення клієнтом зобов'язань по погашенню заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши строк повернення кредиту 91-й день з моменту порушення зобов'язань клієнта по погашенню кредиту і вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за його використання, виконати інші зобов'язання по кредиту в повному обсязі. При цьому, згідно статей 212, 611, 651 ЦК України по зобов'язанням, строк виконання яких не наступив, вважається, що строк наступив у 91-й день з моменту виникнення порушення зобов'язань клієнта по погашенню заборгованості по кредиту. На цю дату клієнт зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду та проценти за фактичний строк його використання, в повному обсязі виконати інші зобов'язання по договору.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості за договором позичальниця здійснила 24 листопада 2014 року у розмірі 4264 грн. /а.с.6/.

З довідки про умови кредитування строк щомісячного платежу повинен здійснюватися позичальником до 25 числа місяця, наступного за звітним. В порушення умов договору у строк до 25 грудня 2014 року позичальником щомісячний платіж не внесений, отже, з цієї дати у банку виникло право, відповідно до п. 2.1.1.4.6 Умов та правил протягом 90 днів змінити умови кредиту, встановивши строк повернення кредиту 91-й день та вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за його використання, виконати інші зобов'язання по кредиту в повному обсязі.

Отже, з 25 березня 2015 року (91-й день з моменту виникнення порушення зобов'язань по погашенню заборгованості) у банка виникло право вимоги до боржника на повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за його використання, виконання інших зобов'язань по кредиту в повному обсязі.

Оскільки договором про надання банківських послуг, укладеним у формі анкети-заяви строк дії платіжної картки на ім`я ОСОБА_2 складає 3 роки, але позивачем не доведено факту продовження її дії або видачу нової картки, то виникнення права вимоги у банку за вказаним договором, з урахуванням останнього платежу 24 листопада 2014 року, слід вважати 25 березня 2014 року (91-й день з моменту виникнення порушення зобов'язань по погашенню заборгованості), і саме від цієї дати слід відраховувати, визначений частиною третьою статті 1281 ЦК України річний строк пред'явлення вимоги до спадкоємців.

Оскільки АТ КБ «Приватбанк», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред'явив вимоги до спадкоємиці, що прийняла спадщину поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України (понад один рік з дня настання строку вимоги - з 25 березня 2014 року), тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємиці, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 27.06.2018 по справі №658/2811/16-ц.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що право вимоги за кредитним договором настало ще за життя ОСОБА_2 - в грудні 2014 року (з початку прострочення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, згідно з розрахунком). Протягом року Банк вимог до спадкоємиці не пред'явив, тому втратив відповідне право вимоги.

Відповідно до ст. 12, 81 ч. 1, 6 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.212, 611, 1268, 1281, 1282, ЦК України,суд

ВИРІШИВ:

В позові Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: