Єдиний унікальний номер 341/3171/13-ц
Номер провадження 2/341/60/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юсип І.М.

секретаря судового засідання Король І.Л.

з участю представника відповідача-адвоката ОСОБА_1

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

03.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. 27 грудня 2013 року Галицьким районним судом винесено заочне рішення, яким позов ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

26.07.2017 року представник відповідача, ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Галицького районного суду від 27.12.2013 року. 04.10.2017 року вищевказане заочне рішення Галицького районного суду було скасоване та призначено до розгляду в загальному порядку.

З позовної заяви вбачається, що за договором від 13.09.2011р. за №АN31СС9F0Е0017 ПАТ "Акцент-Банк" надав відповідачу, ОСОБА_2 кредит в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам 'Розстрочка' складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до умов укладеного договору.

Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, через що утворилася заборгованість станом на 22.11.2013р. в розмірі 25 109,15 грн., що складається із заборгованості за кредитом 14 712,99 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10,36 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 4000,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання умов зобовязань 4 713,94 грн., штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу фіксована частина та 1 171,86 грн. штрафу процентна складова. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання за договором, а тому були змушені звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся по невідомій суду причині, хоч про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про вручення. Судом береться до уваги клопотання представника позивача по дорученню ОСОБА_3 від 17.12.2013р. в якому останній просить розгляд справи проводити без його участі, а також у клопотанні зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.42).

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позову банку не визнав та суду показав, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували отримання відповідачем коштів. Вважає, що у позивача відсутні підстави вимагати поверенння коштів в розмірі 14712,99 грн. заборгованості за кредитом, так і інших платежів, які нараховані на підставі вищевказаної суми. Крім того безпідставними є вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії. Також позивач не довів будь-яких доказів, за що саме нараховувалась така комісія. Щодо позовних вимог по стягненню штрафу і пені, то така подвійна відповідальність заборонена ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими, а тому в задоволені позовних вимог просить відмовити.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, взявши до уваги письмові заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК Украни, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Судом встановлено, що сторони уклали кредитний Договір 'Розстрочка' за № АN31СС9F0Е0017 від 13.09.2011 року, згідно поданої заяви позичальника за яким позивач надав відповідачу ОСОБА_2 строковий кредит в сумі - 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9, 10, 11-23).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.6-8).

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 22.11.2013 року має заборгованість перед банком 25109,15 грн., яка складається: 14712,99 грн. заборгованості за кредитом, 10,36 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4000 грн. заборгованість по комісії, 4713,94 пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина); 1171,86 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-8).

Відповідно до п.п.2.1. договору Банк для виконання договору відкрив відповідачу рахунок для зарахування коштів спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотків, винагороді та інших платежів.

Згідно п.2.2 договору, відповідач доручив банку без додаткового узгодження, здійснювати списання та перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на користь ТСП та банку на рахунки зазначені у заяві.

Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.2, 3.2.3., 3.2.4 договору, відповідач зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.4.1., 4.2 даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту та сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних умов.

Пунктом 3.2.7 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду і неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку передбаченого п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних умов.

Відповідно до п.3.2.9 договору, відповідач повинен повністю повернути кредит до дати зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту у строки зазначені в заяві, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченною.

Пунктом 3.3.1 договору передбачено, що банк в односторонньому порядку має право збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при змінні кон'юнтури ринку грошових ресурсів в Україні. Також відповідно до п.3.3.3, банк має право змінити умови договору, зажадати від відповідача дострокового припинення кредиту, сплати, винагороди, комісії і відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення.

Згідно п.5.1. при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою банк має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченного платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повине бути виконане відповідачем. Також згідно п.5.5 даного договору, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений законом строк. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України та ст. 1052 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором.

Вимоги позивача не були виконані відповідачем та погашення на підставі договору не відбулось.

Таким чином, загальна заборгованість по кредитному договору разом з заборгованістю по процентам за користування кредитом; заборгованістю за пенею та штрафами, станом на 22.11.2013 року складає 25 109,15 грн.

Врахувавши наведене, суд вважає доведеним той факт, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому необхідно стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором АN31СС9F0Е0017 від 13.09.2011 року, а саме: 14712,99 гривні заборгованість за кредитом, 10,36 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 4713,94 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

За правилами ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.2, ч.3 ст. 549).

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань.

Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення штрафів слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України, можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу - відсутність негативних наслідків для позивача.

Щодо стягнення нарахованої комісії в розмірі 4000 гривень, то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки під час розгляду справи не здобуто доказів того, що відповідач ознайомлювався з його обов'язком сплачувати комісію, а також щодо підставності та розміру його нарахування, хоча згідно вимог ст. 81 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, такий його обов'язок не обумовлений. Більше того, комісія за обслуговування кредиту, про яку йдеться в Умовах та правилах надання банківських послуг, не підлягає стягненню з клієнта, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, що супроводжує кредит, на чому наголосив Верховний Суд України у справах № 6-1746цс16 від 16 листопада 2016 року, № 6-2071цс16 від 06 веренся 2017 року.

Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України 'Про судовий збір', що підтверджується копією посвідчення серії Є № 045884 від 22.07.2016р. (а.с.58) сплачений при поданні позовної заяви Публічним акціонерним товариством 'Акцент-Банк' судовий збір в розмірі 251 (двісті пятдесят одну) грн. 09 коп. слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 551, 554, 610-612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 272, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», місцезнаходження якого за адресою: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, код за до ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 77134, реєстраційний номер індивідуальної картки платника податків НОМЕР_1, про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за Кредитним договором №AN31CC9FOE0017, укладеним між сторонами 13 вересня 2011 року в розмірі 19 437 ( девятнадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 29 коп., з яких:

-14 712 грн. 99 коп. заборгованість за кредитом;

-10 грн. 36 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом;

-4 713 грн. 94 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

В позові Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором №AN31CC9FOE0017, укладеним між сторонами 13 вересня 2011 року комісії за користування кредитом в розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) грн. 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1171 грн. 86 коп. (процентна складова) - відмовити.

У звязку із звільненням відповідача Кицели Романа Орестовича від сплати судового збору, сплачений при подання позовної заяви Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 251 (двісті пятдесят одну) грн. 09 коп. компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_4

Повний текст рішення складено 22.03.2018 року.