ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/510/15-ц

Провадження № 22-ц/818/326/18

07 листопада 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Територія виробництва»

представник відповідача ОСОБА_5

третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Ігор Олександрович

третя особа реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2018 року у складі судді Бондаренка В.В. у цивільній справі № 642/510/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Територія виробництва», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Ігор Олександрович, реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Територія виробництва», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Ігор Олександрович, реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

З заявою про встановлення способу виконання судового рішення у квітні 2018 року звернувся ОСОБА_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що ТОВ «Територія виробництва» відмовився добровільно виконувати рішення суду, у зв'язку з чим він 04 грудня 2017 року отримав у Ленінському районному суді міста Харкова виконавчий лист та передав його для примусового виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах.

У відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом було відмовлено у зв'язку з тим, що у виконавчому листі, як і в самому рішенні апеляційного суду Харківської області не зазначено які дії (заходи примусового виконання рішення) потрібно вчинити, в тому числі державному виконавцю, для того, щоб виконати судове рішення в частині витребування на його користь з чужого незаконного володіння ТОВ «Територія виробництва» нерухомого майна, зазначеного у рішенні суду.

Просить встановити наступний спосіб виконання а саме: вилучити у ТОВ «Територія виробництва»( у тому числі звільнити від засновників, працівників та майна товариства) та передати йому нежитлові приміщення, розташовані за адресою АДРЕСА_1 а саме:

Нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, загальною площею 23,4 кв.м. в літ. «О-2»;

-Антресолі № 5, площею 132,1 кв.м.; нежитлове приміщення 2-го поверху № 6, площею 382,2 кв.м. в літ. «В-2», загальною площею 514,3 кв.м.;

-Нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 1-4, загальною площею 381,6 кв.м. в літ. «В-2»;

-Нежитлові приміщення 1-го поверху № № 1, 1а, 2, 3, 5-7, 11, 14-23, 25-28, III, IV, VI площею 612,9 кв.м.; нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 29-44, 44а, 45-53, 99-108, VII, VIII площею 615,7 кв.м.; 3-го поверху №№ 54-61, 61а, 62, 62а, 63-67, 67а, 68, 68а, 69, 69а, 70-73, IX, X, площею 630,9 кв.м; нежитлові приміщення 4-го поверху №№ 76-82, 82а, 83, 86-88, 91-95, 97, 98, XI, XII площею 620,8 кв.м; нежитлові приміщення технічного поверху №№ 109-119, XIII, XV площею 265,7 кв.м., загальною площею 2746,0 кв.м в літ. «А-4»;

-Нежитлове приміщення 1-го поверху № І площею 58,5 кв.м. в літ «Б-2»;

-Нежитлові приміщення 2-го поверху № № 2-5 загальною площею 15,7 кв.м. в літ. «К-2»;

-Нежитлові приміщення 2-го поверху № № 3,4 загальною площею 23,1 кв.м. в літ. «0-2»;

-Нежитлові приміщення підвалу № № І, II, загальною площею 38,8 кв.м. в літ. «А-4»;

-Нежитлові приміщення № № 4-10 загальною площею 232,0 кв.м. в літ. «Е-1»;

-Нежитлове приміщення № 1 загальною площею 64,9 кв.м. в літ. «К-2»;

-Нежитлові приміщення № № 1,2 загальною площею 65,2 кв.м., в літ. «Е-1»;

-Нежитлові приміщення № 2 загальною площею 154,0 кв.м. в літ. «Д-1»;

-Нежитлове приміщення № 1 загальною площею 240,6 кв.м. в літ. «Д-1»;

-Нежитлові приміщення №№ 1-12 загальною площею 236,4 кв.м. в літ. «Г-1»;

-Нежитлові приміщення №№ 13-18 загальною площею 206,3 кв.м. в літ. «Г-1»;

-Нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 1-25, 60, 61, II, 26-33, нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 34-37, 39-44, 44а, 45-59, загальною площею 5553,5 кв.м. в літ «Б-2»;

-1/2 частину нежитлової будівлі літ. "И-1", площею 15,0 кв.м.;

-1/2 частину нежитлової будівлі літ "И-1", площею 15,0 кв.м.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви вказавши, що ОСОБА_1 в теперішній час зареєстрував на своє ім'я вказані приміщення і таким чином виконав судове рішення.

Відповідач ТОВ «Територія виробництва», приватний нотаріус Ємець І.О., департамент реєстрації Харківської міської ради до судового засідання не з'явилися.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що рішення ухвалено апеляційним судом Харківської області, а тому суд апеляційної інстанції має розглядати питання про визначення порядку його виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву.

Цивільне процесуальне законодавство розмежовує такі поняття як «визначення порядку виконання судового рішення» (ст. 267 ЦПК України) та «встановлення порядку виконання судового рішення» (ст. 435 ЦПК України), а тому ним обґрунтовано подано заяву до суду першої інстанції, що розглядав справу по суті, а не в суд, що ухвалив рішення.

Рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння повинно виконуватися шляхом передачі майна від особи, яка незаконно тримає у себе майно на користь особи, яка є законним власником цього майна, а тому його заява підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Територія виробництва» зазначає, що рішення суду вже виконано двічі, спірне нерухоме майно зареєстровано за позивачем, а тому підстав для встановлення чи зміни порядку виконання рішення відсутні.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення способу виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що оскільки рішення ухвалено апеляційним судом Харківської області, то така заява має розглядатися саме апеляційним судом, а не судом першої інстанції.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи у січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Територія виробництва», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., реєстраційна служба Головного управління юстиції у Харківській області про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2016 року рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 18 листопада 2015 року у частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним з моменту видачі дублікатів 18 договорів купівлі-продажу майна залишено без змін. В іншій частині рішення суду скасоване, ухвалено нове рішення, яким визнано недійсними договори дарування нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, які укладені між ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_7, та ОСОБА_3 19 вересня 2013 року. У задоволенні позову про витребування із чужого незаконного володіння ТОВ «Територія виробництва» та визнання за ОСОБА_1 право власності на вказані нежитлові будівлі і зобов'язання Реєстраційну службу ХМУЮ зареєструвати право власності на нежитлові приміщення - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 вересня 2016 року рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 18 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2016 року у частині вирішення позову про визнання недійсними з моменту видачі дублікатів 18 договорів купівлі-продажу майна, - залишено без змін. Рішення апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову про витребування спірного майна із чужого незаконного володіння скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Витребувано із чужого незаконного володіння у ТОВ «Територія виробництва» на користь ОСОБА_1 нерухоме майно; в задоволенні позову про визнання за ним права власності на нежитлові будівлі, зобов'язання Реєстраційну службу ХМУЮ зареєструвати право власності на нежитлові приміщення - відмовлено.

На виконання рішення суду 04 грудня 2017 року Ленінським районним судом міста Харкова видано виконавчий лист.

Розділом VI ЦПК України передбачено порядок вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, законом передбачено, що вирішення питання про встановлення способу виконання рішення суду в процесі виконання має розглядатися саме судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, тобто Ленінським районним судом міста Харкова.

Рішення апеляційного суду Харківської області ухвалювалося лише в порядку перегляду рішення суду в апеляційному порядку, тобто, він не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Обставини, викладені в заяві ОСОБА_1 судом першої інстанції не обговорювались і оцінка їм то суті не надавалась..

У задоволенні заяви позивача відмовлено на підставі ст. 267 ЦПК України.

Згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Між тим, дана норма закону стосується порядку ухвалення і вимог до судових рішень ( Глава 9 ЦПК «Судові рішення») та передбачає можливість суду визначити спосіб виконання рішення під час його ухвалення.

Наразі на стадії виконання рішення суду застосуванню підлягають саме вимоги ст. 435 ЦПК України, а не ст. 267 ЦПК України.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2018 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко