Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/5201/16-ц
Провадження № 2/644/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Черняка В.Г.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю:

позивача ОСОБА_2В,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач просить суду визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 30 вересня 2007 року.

Ухвалою суду від 18.07.2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучена Четверта Харківська державна нотаріальна контора.

22.07.2016 року позивачем було уточнено свій позов, згідно якого позивач зазначає, що його батькам належала квартира № 2, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 47. 30.09.2007 року помер батько позивача ОСОБА_2 На момент смерті батька разом з ним в квартирі був зареєстрований брат позивача відповідач по справі ОСОБА_4 У грудні 2007 року захворіла мати позивача ОСОБА_8 09.01.2008 року вона була поміщена на лікування до медичного закладу Позивач постійно перебував разом з матірю, доглядав за нею. 12.03.2008 року ОСОБА_8 померла. Протягом встановленого шестимісячного строку позивач та відповідач звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. На той момент позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною.

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та надали суду пояснення по суті позову.

Відповідач та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечували, зазначивши, що відповідач проживав разом з батьками з 1997 року, за адресою: № 2, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, 47, він проживав до 2010 року. Між братами існувала домовленість, що відповідач буде проживати з батьками за адресою: АДРЕСА_1, та дана квартира перейде йому, а позивачу буде проживати та стане власником квартири їх бабусі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Доводи позивача щодо поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідач вважає необґрунтованими, оскільки позивач мав достатньо часу для подання відповідної заяви, однак її не подав, оскільки між братами існувала домовленість щодо розподілу спадщини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши докази та письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 139358, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції 01.10.2007 року, актовий запис № 14237, ОСОБА_2, 30.09.2007 року.

ОСОБА_8 померла 12.03.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції 13.03.2008 року, актовий запис № 4121.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними братами та дітьми померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_8, що було визнано сторонами у справі.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно відповіді з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 3313/02-14 від 21.06.2016 року, після смерті ОСОБА_2, померлого 30.09.2007 року, в нотаріальній конторі заведена спадкова справа. З заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» зі спадкоємцем на день смерті були зареєстровані дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_4, які спадщину прийняли фактично. Свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. Після смерті ОСОБА_8, померлої 12.3.2008 року з заявою про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось.

Позивач у встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори з відповідною заявою не звернувся.

В обгрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначає, що у грудні 2007 року захворіла мати позивача ОСОБА_8 09.01.2008 року вона була поміщена на лікування до медичного закладу. Протягом період перебування у лікарні ОСОБА_8 було двічі прооперовано. Позивач постійно перебував разом з матірю, доглядав за нею, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги. 12.03.2008 року ОСОБА_8 померла. Смерть батьків завдали для позивача сильний душевний удар.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. (постанова Верховного Суду України від 26 вересня 2012 р. у справі № 6-85цс12).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили, що позивач по справі ОСОБА_2 доглядав за матірю у лікарні.

Жоден зі свідків не повідомив суду про особливо тяжкий психічний та емоційний стан позивача в період хвороби матері та після її смерті, навпаки, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили, що в період хвороби матері позивач працював.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_13 підтвердили факт існування волі батьків сторін та домовленості між братами щодо розподілу майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивач та його представники клопотань про призначення психологічної експертизи для визначення психічного стану позивача в період установленого законом строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька не заявляли.

З позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернувся до суду 22.06.2016 року, посилаючись в суді на те, що про порушення свого права він дізнався в 2016 році і просив суд поновити строк для звернення до суду. Проте відповідач по справі під час судового розгляду з заявами про застосування строку позовної давності звернення до суду не звертався.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено суду належними та достатніми доказами поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_2, померлого 30 вересня 2007 року , а тому в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4, третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76, 81, 82, 141, 206, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_3) до ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4), третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: м. Харків, вул. Біблика, 57, ), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення, а якщо в судовому про визначення додаткового строку для прийняття спадщини засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Харківської області, враховуючи п. 15.5. Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2018 року.

Головуючий - суддя: В. Г. Черняк