Справа № 456/137/18
Провадження № 2/456/626/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Стрийська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті змінила предмет і підстави позову та просить визнати за нею права та обовязки забудовника житлового будинку № 60 по вул. Лесі Українки в с. Кавсько Стрийського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 13.09.2010 року її матері ОСОБА_7.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що 13.09.2010 року в с.Кавсько Стрийського району Львівської області померла її мати ОСОБА_7, батько ОСОБА_8 помер 04.10.2000 року. В матері було пятеро дітей: вона, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Після її смерті залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) та незавершений будівництвом житловий будинок № 60 по вул. Лесі Українки в с. Кавсько Стрийського району Львівської області. На час смерті мати проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з її наймолодшим братом ОСОБА_6, який прийняв спадщину після її смерті в порядку спадкування за законом. 20.01.2017 року ОСОБА_6 дав їй заповіт, складений ОСОБА_7 на її користь, який знайшов у сімейному архіві. Із цього заповіту, з яким вона вперше ознайомилася тільки 20.01.2017 року, їй стало відомо, що 18.01.2001 року мама на випадок своєї смерті заповіла їй належний на праві приватної власності незавершений будівництвом житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що по вул. Л.Українки, 60 в с. Кавсько Стрийського району Львівської області. 03.03.2017 року вона звернулася до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті мами, однак їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на незавершений будівництвом будинок № 60 по вул. Л.Українки в с. Кавсько Стрийського району Львівської області. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2017 року їй було визначено додатковий строк 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 13.09.2010 року в с. Кавсько Стрийського району Львівської області. Будівництво житлового будинку № 60 по вул. Л.Українки в с. Кавсько Стрийського району Львівської області здійснювалося ОСОБА_7 згідно із законом, а тому право забудови земельної ділянки, яке виникло у спадкодавця на підставі дозволу на здійснення будівництва, складає обєм спадкових прав, які відкрились після її смерті.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи - Стрийської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, самостійних вимог не заявляє.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, подали суду пояснення щодо позову та просять справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, батьками яких були ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Рішенням виконавчого комітету Стрийської районної Ради депутатів трудящих від 20.12.1963 року № 568 «Про відведення земельної ділянки під житлове будівництво гр. ОСОБА_10 в с. Кавсько» затверджено рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Радянська Армія» № 7 від 31.10.1963 року про відведення земельної ділянки та надано право на проведення житлового будівництва ОСОБА_10 в с. Кавсько в розмірі 0,08 га за рахунок земель вільного придатного фонду колгоспу «Радянська Армія» в с. Кавсько /а.с 16/.

Відповідно до заповіту від 18.01.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 390, ОСОБА_7 заповіла належний їй на праві приватної власності незавершений будівництвом житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кавсько по вул. Л.Українки під № 60, Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 /а.с. 7/.

Згідно з технічним паспортом на обєкт незавершеного будівництва, виданим 01.12.2017 року ФОП ОСОБА_11, житловий будинок № 60 по вул. Л.Українки в селі Кавсько незавершений будівництвом, 54% готовності, інвентаризаційна вартість 433617 гривень /а.с. 18-21/.

ОСОБА_7 померла 13.09.2010 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СГ №213037 від 15.09.2010 року /а.с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ №179080 від 06.10.2000 року ОСОБА_8, батько позивачки та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і чоловік ОСОБА_7, помер 04.10.2000 року /а.с. 6/.

На день смерті ОСОБА_7, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею був зареєстрований її син ОСОБА_6 (лист ОСОБА_2 сільської ради №153/02.19 від 07.06.2017 року) /а.с. 11/.

Згідно з довідкою № 347/02.12 від 28.11.2017 року, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області, після смерті ОСОБА_7, яка померла 13.09.2010 року, залишився її незавершений будівництвом у 60-х роках 20-століття житловий будинок, який розміщений на неприватизованій земельній ділянці по вул. Л.Українки, 60 в с. Кавсько Стрийського району Львівської області /а.с. 15/.

Стрийська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 13.09.2010 року ОСОБА_7 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, на будинок незавершений будівництвом № 60 по вул. Л.Українки в селі Кавсько Стрийського району Львівської області. Крім цього, Стрийською ДНК повідомлено ОСОБА_1 про те, що нею пропущено встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини /а.с. 10/.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2017 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 13.09.2010 року в с. Кавського Стрийського району Львівської області /а.с.13-14/.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_7, копією заповіту від 18.01.2001 року, рішенням виконавчого комітету Стрийської районної Ради депутатів трудящих № 568 від 20.12.1963 року, планом забудови земельної ділянки ОСОБА_10 в с. Кавсько № 305/63 від 25.11.1963 року, копією технічного паспорта на обєкт незавершеного будівництва від 01.12.2017 року, довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області №347/02.12 від 28.11.2017 року та іншими матеріалами справи.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Статтею 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Відтак, визнанню за спадкоємцем підлягають майнові права забудовника, як такі, що входять до складу спадщини.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що мати позивачки ОСОБА_7 за життя на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської районної Ради депутатів трудящих від 20 грудня 1963 року отримала дозвіл на проведення житлового будівництва в с. Кавсько Стрийського району Львівської області на земельній ділянці площею 0,08 га, яке розпочала на неприватизованій земельній ділянці по вул. Л.Українки, 60 в с. Кавсько Стрийського району Львівської області у 60-х роках 20-століття, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області № 347.02.12 від 28.11.2017 року /а.с. 15/, однак 13.09.2010 року померла, не завершивши будівництво /а.с. 5/. Як вбачається з технічного паспорта на обєкт незавершеного будівництва від 01.12.2017 року житловий будинок № 60 по вулиці Л.Українки в с. Кавсько Стьрийського району Львівської області незавершений будівництвом, 54% готовності /а.с. 18-21/. Відповідно до заповіту від 18.01.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 390, ОСОБА_7 заповіла належний їй на праві приватної власності незавершений будівництвом житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Кавсько по вул. Л.Українки під № 60, Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 /а.с. 7/.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на незавершений будівництвом будинок № 60 по вул. Л.Українки в с. Кавсько Стрийського району Львівської області нотаріусом позивачці відмовлено, тому вона звернулася до суду за захистом свого невизнаного майнового права у належний спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що спадкодавець ОСОБА_7 заповіла позивачці ОСОБА_1 належний їй на праві приватної власності незавершений будівництвом житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кавсько по вул. Л.Українки, 60, Стрийського району Львівської області, будівництво якого здійснювала на відведеній для цього земельній ділянці на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської районної Ради депутатів трудящих від 20 грудня 1963 року, належного дозволу та належно затвердженого проекту, відповідач не оспорює належні позивачці права та обовязки забудовника на спірний незавершений будівництвом житловий будинок, позовні вимоги визнав, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за останньою прав та обовязків забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок № 60 по вулиці Лесі Українки в с. Кавсько Стрийського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 13.09.2010 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що дорівнює 704,80 грн.

Відповідно до квитанції від 26.12.2017 року позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 4336,17 грн. відтак їй слід повернути частину судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом, в сумі 3631,37 грн.

Керуючись ст.ст. 16, 1218, 1233, 1234, 1236 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (82400, Львівська область, м. Стрий, вулиця Коссака, 17/48; паспорт КВ386843, виданий Стрийським МВ УМВС України у Львівській області 24.02.2000 року; ІПН НОМЕР_1) права та обовязки забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок № 60 по вул. Лесі Українки в с. Кавсько Стрийського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 13.09.2010 року.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, частину судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом, в сумі 3631,37 гривень (три тисячі шістсот тридцять одну грн. 37 коп.), що сплачений згідно з квитанцією від 26.12.2017 року на поточний рахунок № 0017 ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, отримувач платежу ГУДКСУ у Львівській області.

Виконання рішення в частині повернення судового збору доручити Стрийському управлінню Державної казначейської служби України Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п.п. 15.5 п. 15 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Л.В.Гула

Повний текст рішення складений судом 23.03.2018 року.