Справа № 191/5692/16-ц
Провадження № 2/191/553/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Синельниківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Синельниківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 29 листопада 1991 року ОСОБА_3, перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, зареєстрованим у міськвідділі ЗАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис № 318. Після укладення шлюбу вона змінила прізвище з ОСОБА_3 на Кравченко. 31 серпня 1999 року ОСОБА_4 помер, про що в Книзі реєстрації актів про смерть відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області 17 вересня 1999 року зроблена запис за № 423. 09 грудня 2000 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_1 Володимиром Сергійовичем, зареєстрований у виконкомі Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Після укладення шлюбу вона змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_1.

Під час шлюбу з ОСОБА_4 у них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

12 січня 1995 року ОСОБА_4 за рішенням зборів уповноважених членів КСП «Миролюбівське» був прийнятий в члени КСП ( протокол № 1).

12 травня 1995 року Миролюбівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області був виданий Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Миролюбівське», який зареєстрований в Синельниківській районній раді народних депутатів від 12 травня 1995 року за № 13.

З 12 січня 1995 року по грудень 1997 року ОСОБА_4 працював трактористом в КСП «Миролюбівське», та проживав до своїй смерті на території Миролюбівської сільської ради.

Таким чином, на підставі п. 2 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року, ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай), оскільки був членом КСП «Миролюбівське» на час розпаювання землі та працював в ньому трактористом, проживав на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Але, з невідомих причин він помилково не був включений до списку-додатку 1 Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Миролюбівське».

У звязку з тим, що збори уповноважених членів КСП «Миролюбівське» зараз ліквідовані, зясувати причину невнесення ОСОБА_4 у 1995 році до списку додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Миролюбівське» не представляється можливим.

Відповідно до довідки № 2016 від 03 листопада 2016 року, виданої Миролюбівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 дійсно проживав без реєстрації за місцем проживання за адресою: с. Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з 1994 року по 31 серпня 1999 року, тобто, до дня своєї смерті.

Таким чином, місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 слід визнавати адресу: с. Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (станом на 1999 рік назва вулиці та будинку були відсутні).

Згідно довідці № 2016 від 03 листопада 2016 року, виданою Миролюбівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, жителька с. Андріївка, вул. Гагаріна, 14 Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_1, згідно запису в погосподарській книзі № 8 с. Андріївка за 1999 рік (особовий рахунок № 367), дійсно була зареєстрована за адресою: с. Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 17 ЦК України 1963 року, місцем проживання неповнолітніх, осіб, які не досягли пятнадцяти років, визнається місце проживання їх батьків.

Станом на 31 серпня 1999 року ОСОБА_2 виконалося шість років, тому його місце проживання на час відкриття спадщини визнається місце проживання його батьків, тобто, с. Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниквського району Дніпропетровської області.

За час спільного проживання у шлюбі подружжя набули спільне майно у вигляді предметів домашньої обстановки і вжитку, які є спільною власністю подружжя.

Після смерті ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_1 Володимир та син ОСОБА_2 фактично вступили в управління та володіння спадщиною у вигляді предметів домашньої обстановки та вжитку, які належали спадкодавцю на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, прийнявши предмети домашньої обстановки та вжитку шляхом фактичного вступу в їх управління і володіння, спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_6 прийняли все спадкове майно, яке належало спадкодавцю на час відкриття спадщини.

При спадкуванні від спадкодавця до спадкоємців переходять всі права та обовязки, які мав спадкодавець, в тому числі і право на отримання земельної частки (паю).

Оскільки ОСОБА_4 під час життя набув право на отримання земельної частки (паю), але не оформив це право в установленому законом порядку, це право переходить до його спадкоємців

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року, вона - ОСОБА_1 (дружина спадкодавця) та ОСОБА_2 ( рідний син спадкодавця), як спадкоємці першої черги, прийняли 31 серпня 1999 року спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном в рівних частках.

22 листопада 2916 року вона звернулась до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спаді ну у вигляді належної їй частки земельного паю, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на земельну частку (пай) за померлим ОСОБА_4

У звязку з цим, позивачі просять визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікації ний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, такими, що шляхом фактичного вступу в управління володіння прийняли спадщину, що відкрилась після ОСОБА_4, померлого 31 серпня 1999 року; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на ? частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, загальною площею 6, 13 га.; визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право на ? частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, загальною площею 6, 13 га.

Представник позивачів в судове засідання не зявився, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги не визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження 29 листопада 1991 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4, зареєстрованим у міськвідділі ЗАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис № 318. Після укладення шлюбу вона змінила прізвище з ОСОБА_3 на Кравченко.

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №342558, 31 серпня 1999 року ОСОБА_4 помер.

09 грудня 2000 року ОСОБА_5, уклала шлюб з ОСОБА_1 Володимиром Сергійовичем, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КИ №115836. Після укладення шлюбу позивач змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії VІ-КИ №420778 народився ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З довідки №0-410-0.4-1152/2-16 від 27.10.2016 року виданої Управлінням Держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області вбачається, що в державному акті на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Миролюбівське», який видано Миролюбівською сільською радою та зареєстровано в Синельниківській районній раді народних депутатів від 12 травня 1995 року за №13 громадянин ОСОБА_4 в списку-додатку до державного акту, які знаходяться в управлінні Держгеокадастру у Синельниківському районі, не значиться. Розмір паю по КСП «Миролюбівське» становить 6,13 умовних кадастрових гектарів, а грошова оцінка земельного паю станом на 01.01.2016 року (з урахуванням коефіцієнту індексації 4,796 та коефіцієнту 1,756 згадно постанови від 30.11.2011 року №1185) становить 210350, 70 грн.

З протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП «Миролюбівське» від 12 січня 1995 року вбачається, що ОСОБА_4 за рішенням зборів уповноважених членів КСП «Миролюбівське» був прийнятий в члени КСП.

12 травня 1995 року Миролюбівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області був виданий Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Миролюбівське», який зареєстрований в Синельниківській районній раді народних депутатів від 12 травня 1995 року за № 13.

З 12 січня 1995 року по грудень 1997 року ОСОБА_4 працював трактористом в КСП «Миролюбівське», що підтверджується архівними довідками Синельниківської районної ради Дніпропетровської області №Т-326 та №К-147.

Згідно довідки №468 від 03.11.2016 року виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Синельниківського району, ОСОБА_4 дійсно проживав без реєстрації за місцем проживання за адресою: Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з 1994 року по 31.08.1999 року.

Згідно довідки №467 від 03.11.2016 року виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Синельниківського району, згідно запису в по господарській книзі №8 с. Андріївка за 1999 рік (особовий рахунок №367) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно була зареєстрована за адресою: с. Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Згідно довідки №56 від 06.02.2018 року виданої виконкомом Раївської сільської ради (Миролюбівський старостинський округ №4) Синельниківського району, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживала з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 і сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою : с. Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з 1993 року по кінець 1999 року до смерті.

Згідно довідки №168 від 05.05.2017 року виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 дійсно проживав без реєстрації за місцем проживання за адресою: с. Андріївка Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з 1994 року по 31.08.1999 року однією сім'єю разом зі своєю дружиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської держнотконтори №02-31/2562 від 22.11.2016 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) за законом після смерті 31.08.1999 року ОСОБА_4 відмовлено у звязку з тим, що вона не надала документів підтверджуючих право власності на земельну ділянку (пай) за померлим.

Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської держнотконтори №1214/02-31 від 05.08.2017 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) за законом після смерті 31.08.1999 року ОСОБА_4 відмовлено у звязку з тим, що він не надав документів підтверджуючих право власності на земельну ділянку (пай) за померлим.

В матеріалах спадкової справи № 507/2016 після померлого 31.08.1999 року ОСОБА_4 міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті 31.08.1999 року ОСОБА_4.

Пунктом 1 абз.43 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Згідно зі ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст..531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно положень ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини, тобто на час смерті ОСОБА_8 визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщина заяву про відкриття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, наданими суду доказами підтверджується той факт, що позивачі фактично вступили в управління та володіння спадщини після смерті 31.08.1999 року ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів.

Відповідно допункту 2 Указу Президента України від 08.08. 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри вумовнихкадастрових гектарах земельнихчасток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними».

За Указом Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що його додають до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з ч.1 ст.1, ст.5 Закону України від 14.02.1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Таким чином, членство у вказаному підприємстві не виникає автоматично, воно може виникнути після проявлення волевиявлення особи стати членом такого підприємства та оформлення в установленому статутом порядку свого статусу.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з вимогами зазначеного Указу та розяснень Пленуму Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 , необхідно щоб особа була членом КСП на час отримання акта про право колективної власності на землю та щоб КСП отримало акт про право колективної власності на землю.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві й була його членом.

Згідно до п.2 абзацу 2 Указу Президента України від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектари, а також у вартісному виразі.

Згідно з п.4 абзацу 1 Указу, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю.

У відповідності до вимог ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4, який помер 31.08.1999 року, являючись членом КСП «Миролюбівське» на час отримання державного акту на право колективної власності на землю, мав право на земельну частку (пай) розміром 6,13 га із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Миролюбівське», але за життя не встиг оформити право власності на своє ім'я. Оскільки ОСОБА_4 заповіту не склав, то позивачі є спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 6, 13 га.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221,1225, 1265, 1268 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаціїний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, такими, що шляхом фактичного вступу в управління та володіння прийняли спадщину, що відкрилась після ОСОБА_4, померлого 31 серпня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на ? частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, після ОСОБА_4, померлого 31 серпня 1999 року, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, загальною площею 6, 13 га.;

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право на ? частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, після ОСОБА_4, померлого 31 серпня 1999 року, розташованої на території Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, загальною площею 6, 13 га.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_9