Справа №333/3004/18
Провадження №2/333/1819/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Некрашевич Є.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника третьої особи, що не заявляє

самостійних вимог за довіреністю ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 12.06.2018 року звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним за адресою його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3. Посилається на таке. Від шлюбу з відповідачкою, укладеним 24.09.2004 року вони мають двох дітей. З лютого 2018 року не підтримують подружніх стосунків, з квітня 2018 року проживають в окремих кімнатах квартири, а з травня 2018 року відповідачка взагалі виїхала з будинку. Вона має іншу сімю, проживає з іншим чоловіком. Діти зареєстровані та проживають за вказаною адресою, де для них створені належні умови для проживання, діти відвідують школу-гімназію №11.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, додатково пояснив, що відповідачка в травні 2018 року виїхала з їх будинку 13 по вул.. Вокзальна, де вони проживали разом та з дітьми. Діти весь час проживають з ним, з матірю не спілкуються, вона не виявляє бажання з ними спілкуватись. Діти бажають проживати з ним.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні 25.09.2018 року проти позову заперечувала, пояснила, що бажає, щоб діти проживали разом з нею. Проте, іншого житла, окрім будинку №13 по вул. Вокзальна вона не має. Зараз нею поданий позов про поділ спільного сумісного майна подружжя, яким є цей будинок. Її виїзд з будинку в травні 2018 року був обумовлений розірванням шлюбних відносин з позивачем внаслідок його неналежного ставлення до неї, як до жінки. Дійсно, діти залишились проживати з батьком.

В судове засідання, призначене на 05.11.2018 року відповідач не зявилась, просила розглядати справу без її участі.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог залучена районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування за довіреністю ОСОБА_7 позов підтримала, пояснила, що вона особисто спілкувалась з дітьми під час обстеження умов проживання, діти виявляли бажання залишитись проживати з батьком. З матірю на теперішній час відносини не підтримують. Умови проживання дітей за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вокзальна, 13 добрі, діти мають власні кімнати, які обладнані для комфортного проживання дітей.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 суду пояснив, що бажає проживати з батьком. Після того, як мати пішла з дому він з нею не спілкувався, вона намагалась подзвонити, але він її заблокував. Більше вона не намагалась зустрітися чи як-то поспілкуватися з ним.

Допитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 також пояснила, що бажає проживати з батьком. Після уходу матері нею опікується батько та бабуся. Мати не привітала її з днем народження.

Заслухавши сторони, неповнолітніх дітей, дослідивши надані докази, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 24.09.2004 року був укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.13).

23липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наданими свідоцтвами про народження (а.с.14-15).

Відповідно до довідки квартального комітету №17 від 19.06.2018 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вокзальна, 13 проживає ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.24).

Судом з акту обстеження умов проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.09.2018 р. встановлено, що спеціалістами відділу по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради проведено обстеження цього будинку. Встановлено, що умови проживання відповідають нормам. Помешкання об лаштоване необхідними меблями для сну, відпочинку, збереження речей та обладнане побутовою технікою. Діти мають окрему кімнату, яку облаштовано всім необхідним для виховання, розвитку дітей. За цією адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та зареєстрована, але не проживає ОСОБА_3 мати дітей. Під час бесіди з дітьми зясовано, що вони бажають проживати разом з батьком, ображені на матір, не бачили її понад трьох місяців (а.с. 54).

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 24.09.2018 р. №05/01-32/1044 комісія вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 (а.с.53).

Норми права, якими керувався суд.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

В статті 141 Сімейного кодексу України встановлений принцип рівності прав і обов'язків обох батьків.

За вимогам положень ч. 2 ст. 160, ст. 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, що досягла десяти років, визначається за згодою самої дитини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Згідно розяснень, що містяться у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Приймаючи рішення по справі суд врахував, що мати проти позову заперечує, проте, зустрічний позов щодо визначення місця проживання дітей з нею не заявляла, хоча судом розяснювалось їй таке право. Суд, прийняв до уваги, що з травня 2018 року діти проживають з батьком, мати не підтримує з ними стосунки, не намагалась спілкуватись з ними, батько здатний забезпечити сприятливі умови виховання дитини, діти під час спілкування з представниками Служби у справах дітей та в судовому засіданні виявили своє бажання проживати з батьком.

В сукупності всі вищенаведені доводи дають підстави суду визначити місце проживання дітей з батьком.

Визначення місця проживання дітей з батьком в даному випадку не може бути розцінене як розлучення дитини з матірю, оскільки це не позбавляє її права на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією про права дитини від 20 листопада 1959 рокута Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська