АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Чернівці

справа № 725/3891/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар - Тодоряк Г.Д.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради, треті особи - Чернівецьке комунальне обласне бюро технічної інвентаризації, управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області, про визнання права власності на самочинно збудований садовий будинок, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2017 року, головуючий у І-й інстанції - Стоцька Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 у вересні 2017 року звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно збудований садовий будинок.

Посилалася на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в АДРЕСА_1.

На вказаній земельній ділянці нею самочинно з 2006 року по 2008 рік збудовано садовий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме: садовий будинок літ. А, загальною площею 70,50 кв.м., гараж літ. Б, площею 34,00 кв.м., альтанку літ. «В», площею 19,4 кв.м., погріб літ. «П», площею 7,1 кв.м., вбиральню, площею 1,3 кв.м.

________________________________________________________________________________________________

Справа №725/3891/17 Провадження №22-ц/794/159/18 Головуючий у 1 інстанції: Стоцька Л.А.

Категорія: 5 Доповідач: Литвинюк І.М.

Під час проведення будівельних робіт нею були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, що підтверджує звітом технічного обстеження будівельних конструкції та інженерних мереж.

Після завершення будівництва у червні 2017 року ЧКОБТІ було виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого загальна дійсна вартість будинковолодіння становить 148 437 грн..

13 вересня 2017 року вона звернулася із заявою до Управління ДАБІ про прийняття в експлуатацію зазначеного вище будинку. За наслідками розгляду поданої заяви, листом від 14 вересня 2017 року її було повідомлено, що на даний час механізму та умов прийняття в експлуатацію об'єктів збудованих самочинно чинним законодавством не передбачено та роз'яснено право на звернення до суду з позовом.

Просила визнати за нею право власності на самочинно збудований садовий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, неповно з'ясовані обставини справи, у зв'язку з чим вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

Посилається на те, що самочинний будинок відноситься до категорії садового будинку, який був побудований з дотриманням будівельних, архітектурних, санітарних та екологічних норм. Крім того, самочинно збудованих будинок не порушує права інших осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 було відведено земельну ділянку, цільове призначання якої - для ведення садівництва, дане цільове призначення не змінено. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами у справі відповідність збудованого на земельній ділянці будинку архітектурним, санітарним, будівельним нормам та правилам, а відповідно і його готовність до експлуатації.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним і грунтується на нормах матеріального та процесуального права, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до пункту 4 статті 26, статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6, при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_3 належить земельна ділянка, площею 0,0450 га, що розташована в АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної ділянки: «для ведення садівництва»; кадастровий номер: НОМЕР_2.

На вказаній земельній ділянці позивачкою було побудовано двоповерховий садовий будинок, загальною площею 70,50 кв.м., будівельний об'єм 238 куб.м.. На частині земельної ділянки площею 59 кв.м. розташовані господарські будівлі. Загальна площа забудови земельної ділянки - 128 кв.м.

Згідно із статтею 35 ЗК земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Під садовим будинком, відповідно до п.2.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України №127 від 24 травня 2001 року, розуміється будинок для літнього (сезонного) використання.

Відповідно до п. 3.48 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» визначено регламент погодження граничних розмірів площі забудови і поверховості садового будинку, згідно з яким загальна площа і поверховість садового будинку та господарських будівель на ділянці встановлюються статутом садівницького товариства чи кооперативу за погодженням з місцевими органами архітектури та містобудування.

Отже, основним призначенням земель садівництва є закладення багаторічних плодових насаджень, а тому їх використання лише для будівництва житлових будинків та господарських споруд є порушенням режиму цільового використання земель.

Під дачним будинком відповідно до п.2.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України №127 від 24 травня 2001 року, розуміється житлові будинки для використання протягом року з метою позаміського відпочинку.

Загальна площа і поверховість дачного будинку та господарських будівель на ділянці встановлюються містобудівними умови та обмеженнями з урахуванням чинних будівельних та інших нормативів щодо відстаней та інсоляції будинків і територій суміжних ділянок, а також місцевих правил забудови (п. 3.48 ДБН 360-92).

Земельні ділянки, надані для дачного будівництва, відносяться до земель рекреаційного призначення, на яких забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Будівництво садових, дачних будинків можливе на підставі будівельного паспорту, який визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Будівництво будинків із зазначеними параметрами здійснюється на підставі повідомлення про початок будівельних робіт, а введення в експлуатацію - на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм.

Таким чином, за загальними правилами особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

У зв'язку з наведеними нормами матеріального права, суд першої інстанції повинен перевіряти загальні умови, дотримання яких вимагається під час будівництва або реконструкції будь-якого об'єкта нерухомості, а також наявність права на земельну ділянку, на якому ведеться нове будівництво, або дозвіл власника цієї ділянки, або власника вже існуючої будівлі на будівництво, реконструкцію; дотримання цільового призначення та дозволеного використання земельної ділянки, а також червоних ліній, встановлених проектами планування; наявність затвердженої у встановленому порядку проектної документації, яка є підставою для видачі дозволу на будівництво; дозвіл на будівництво документ, виданий замовнику (забудовнику) органами місцевого самоврядування, що посвідчує право власника, володільця, орендатора або користувача об'єкта нерухомості здійснити забудову земельної ділянки, будівництво, реконструкцію будівлі, споруди, спорудження; дотримання містобудівних регламентів, будівельних, екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших правил, нормативів; дотримання прав та законних інтересів власників, землеволодільців, землекористувачів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок будівельних робіт, що належать до І-ІІІ категорії складності.

Частиною 1 ст. 39 цього Закону передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частиною 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт.

Так, положеннями Закону визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

З метою реалізації вищевказаних положень Закону наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015 року було затверджено Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 09.07.2014 № 294 Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності.

У визначених законодавством випадках Держархбудінспекція проводить перевірки відповідності підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва об'єктів, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; дотримання порядків прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, проведення обстеження об'єктів та реалізації заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6, при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (який діяв на час звернення до суду). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не надала суду доказів того, що вона звертався до 31 грудня 2015 року з відповідною заявою до Інспекції ДАБК про прийняття спірного нерухомого майна до експлуатації і такий орган приймав рішення з цього питання.

Посилання апелянта на те, що вона не змогла вчасно звернутися до інспекції ДАБК через мобілізацію її чоловіка, не заслуговують на увагу, оскільки він не є власником даного будинку, а інших доводів, які унеможливлювали подання даної заяви, не наведено.

Абзацом 3 пункту 3.25* Державно-будівельних норм України (ДБН) 360-92** "Містобудування. Планування міських та сільських поселень" передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Листом департаменту містобудівного комплексу та земльних відносин Чернівецької міської ради № М-3675/0-04/01 від 27 червня 2017 року встановлено, що альтанка не відповідає вимогам пункту 3.25* ДБН.

В матеріалах цивільної справи міститься звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта (а.с.16-27), з якого вбачається, що садовий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації. При цьому у вказаному звіті відсутня інформація про те, що садовий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним нормам та правилам, а також державним стандартам.

З огляду на викладене, доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи не відносяться до тих, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні слід відмовити.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 19 лютого 2018 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Б. Перепелюк

В.В. Яремко