"14" лютого 2018 р. Справа № 363/488/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши подання Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,

встановив:

державний виконавець Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 для виконання зведеного виконавчого провадження АСВП №53780048 про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 407 957 грн. 43 коп.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області знаходиться зведене виконавче провадження АСВП №53780048 з примусового виконання трьох виконавчих листів, які боржник не виконує та ухиляється від його виконання.

Державний виконавець свою явку в судове засідання не забезпечив, коли суд на підставі ч. 2 ст. 441 ЦПК України зобовязаний негайно розглянути подання, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, а тому суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи для здійснення його виклику.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного.

На виконанні у Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області перебуває зведене виконавче провадження АСВП №53780048 з примусового виконання:

-виконавчого листа №2-271/08 виданого 24 листопада 2008 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 72 651 грн. 94 коп.;

-виконавчого листа №754/6002/16 виданого 21 лютого 2017 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 331 992 грн. 37 коп.;

-виконавчого листа №754/6002/16 виданого 21 лютого 2017 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судового збору в розмірі 3 313 грн. 12 коп.,

07 вересня 2016 року та 13 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення протягом 7 днів.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Разом з тим, доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання не виконавши зобовязань та доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання судового рішення виконавцем суду не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Засвідчувальний напис про відповідність копій письмових доказів оригіналам відсутній

Отже, подані виконавцем копії документів, якими він обґрунтовується подання, у вказаному Законом порядку не засвідчені, а відтак є недопустимими.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього достатніх обґрунтувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. 441 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя