справа № 179/2056/18
провадження № 2/179/961/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Марївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Марївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та про визнання права на земельну частку (пай) по праву спадкування за заповітом.

Позивач в позові посилається на те, що 23 березня 1998 року померла її баба ОСОБА_2. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з земельної частки (паю) в КДСП «Україна» Магдалинівського району Дніпропетровської області розміром 10,10 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДП № 038178 від 14 січня 1997 року.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений виконкомом Марївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в Реєстрі за № 112, в якому вказала позивача як спадкоємця всього її майна.

Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в сертифікаті на право на земельну частку (пай) неправильно написано по-батькові баби позивача «Лукянівна», хоча правильно, відповідно з усіма іншими документами «Луківна».

Позивач вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки після смерті баби проживала в її будинку, користувалася предметами побуту та обстановки, фактично прийнявши спадщину.

Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить встановити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 та визнати за нею право на земельну частку (пай) по праву спадкування за заповітом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду заяву надала заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

В заповіті, посвідченому виконкомом Марївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 112, ОСОБА_2 вказала позивача, як спадкоємицю всього свого майна (а. с. 9).

ОСОБА_2 померла 23 березня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 179841, актовий запис № 05 (а. с. 7).

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 038178 від 14 січня 1997 року земельна частка (пай) розміром 10,10 в умовних кадастрових гектарах в КДСП «Україна» належала ОСОБА_3. (а. с. 8).

Відповідно до п. 6. ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, імям,по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 038178 від 14 січня 1997 року дійсно належав ОСОБА_2, заявникові встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для прийняття спадщини за заповітом.

У відповідності до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_2, після її смерті фактично прийняла спадщину, має право на спадкування за заповітом. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 534, 549 ЦК України (ред. 1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт , що:

-сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ДП № 038178 від 14 січня 1997 року, в КДСП «Україна» розміром 10,10 в умовних кадастрових гектарах, виданий на імя ОСОБА_3, дійсно належав ОСОБА_2, померлій 23 березня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, померлої 23 березня 1998 року,право на:

-земельну частку (пай) розміром 10,10 в умовних кадастрових гектарах в КДСП «Україна» Марївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 038178 від 14 січня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук