Справа № 457/290/17
провадження №2/457/48/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та участі у її вихованні, треят особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Трускавецької міської ради,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог щодо предмета спору ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та участі у її вихованні, треятя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Трускавецької міської ради.

Позивач позов мотивує тим, що влітку 2016 року було розірвано шлюб між його сином ОСОБА_2 та його колишньою дружиною ОСОБА_3. За час перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. У листопаді 2015 року, його колишня невістка переїхала на постійне місце проживання у квартиру своєї матері у АДРЕСА_1. З цього часу остання уникає його, ігнорує його бажання зустрітись із онукою, допомогти їй матеріально, а також іншими доступними способами посприяти її розвитку. Він неодноразово звертався до свого сина ОСОБА_2 із проханням врегулювати дану ситуацію, проте він жодним чином не посприяв йому. Позивач вважає, що мати дитини ОСОБА_3, не має змоги забезпечити належний матеріальний, соціально-культурний та духовний рівень виховання дитини, а він в свою чергу має бажання та можливість брати участь у вихованні дитини, сприяти у відвіданні нею позашкільних гуртків та секцій, допомагати у підготовці до шкільних занять.

Протокольною ухвалою Трускавецького міського суду від 11.05.2017, судом ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Трускавецької міської ради.

14.09.2017 року відповідачем ОСОБА_3 подано до суду заперечення проти позову, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити. Посилається на те, що вона ніколи не заперечувала і в даний час не забороняє позивачу спілкуватись з онукою, надавати їй матеріальну допомогу та приймати участь у її вихованні. Але донька сама не бажає спілкуватися з родиною колишнього чоловіка, в тому числі з позивачем. Звертає увагу суду на те, що у неї не було фізичної можливості чинити перешкоди позивачу в спілкуванні з онукою, оскільки позивач жодного разу не намагався зустрітись з онукою. Він жодного разу їй не телефонував. Крім цього, позивач ніколи не приходив до онуки навіть тоді, коли вони проживали у Трускавці, перебуваючи з його сином у шлюбі. За адресою, разом з позивачем, проживає його син ОСОБА_8, який неодноразово приходив до школи, де навчається її донька та вчиняв з нею сварку. З приводу неправомірної поведінки сина позивача ОСОБА_8 зверталася до правоохоронних органів, які проводили з ним профілактичні бесіди. Все це негативно впливає на психічний стан дитини та її фізичний розвиток.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали зазначили, що між сторонами не можливо було і в досудовому порядку та шляхом мирового врегулювання під час судового розгляду вирішити питання спілкування дідуся з онукою, а тому є необхідним з врахуванням інтересів дитини та її зайнятості, вирішити цей спір у судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 проти позову заперечили, в задоволенні позову просять відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо його задоволення.

Представник третьої особи служби у справах дітей Трускавецької міської ради ОСОБА_9 позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо задоволення позову.

Малолітня ОСОБА_10, 08.06.2007 року в судовому засіданні повідомила, що не хоче зустрічатися з батьком, бабусею та дідусем. Тому причин ніяких немає. Дід та батько до неї не приходили. Батько деколи приходив до школи приносив цукерки.

Заслухавши сторони судового процесу, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дідом малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. 08.06.2007 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 08.08.2016 року по справі №457/1198/15-ц.

До розірвання шлюбу колишнє подружжя перестало проживати разом. Мати з дитиною переїхали на постійне місце проживання у квартиру своєї матері в м. Стебник де проживають по сьогоднішній день. Відповідач по справі ОСОБА_3 безпосередньо займається вихованням та забезпеченням життєвих потреб дитини.

В запереченні на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 зазначила, що не заперечує щодо відвідин дідуся з онучкою, однак в судовому засіданні зазначила, що заперечує щодо таких відвідин, та просить прислухатись до думки дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до вимог ч. 1 ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Ч. 2 ст. 257 СК України визначено, що батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Ч. 3 ст. 257 СК України передбачено, що якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Внаслідок погіршення стосунків між батьками дитини, також погіршилися стосунки між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, внаслідок чого сторони не змогли самостійно прийти в досудовому порядку для вирішення питання спілкування дідуся з онукою.

Як встановлено згідно до ст.. 19 СК України, органами опіки та піклування не надано суду висновків, але це не є перешкодою для встановлення фактичних обставин, в тому числі прийнятті судового рішення в розумінні с. 6 ст. 19 СК України. Крім цього, представник служби у справах дітей Трускавецької міської ради ОСОБА_9 позовні вимоги підтримала та в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позову

Також судом враховується, положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини».

Судом встановлено, що позивач має бажання брати активну участь у вихованні онуки, спілкуватися, допомагати матеріально, судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання онуки.

Статтею 263 СК України передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Таким чином, встановлення судом конкретного способу участі у вихованні дитини, місця та часу спілкування, його характер та обсяг, обумовлюються обставинами кожної конкретної справи та зрештою визначаються з урахуванням основних інтересів дитини.

У відповідності до вимог ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоров'я, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, а тому якщо дитина буде категорично заперечувати проти побачень з дідусем та проведення з ним певного часу, ніхто не має права її до цього примушувати.

Керуючись почуттям любові до дитини, обов'язок підготувати її до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони.

Діючи миром, а не протистоянням, мати дитини повинна надати можливість дідусеві підтримувати його місце в житті внучки, яке він займав та прагне займати, що відповідає гармонійному розвитку дитини та її інтересам.

У випадку налагодження довірливих стосунків між дідусем з питання виховання та участі у житті онуки, сторони не позбавлені можливості вирішувати питання про більш тривалий та стабільний графік зустрічей з дитиною, який буде враховувати їх спільні інтереси, та інтереси дитини.

Судом враховується, що сторони погодилися на те, що дідусь має право на спілкування з онукою під час вільного часу, але суд не обмежує сторони у врегулюванні цього питання за погодженням між ними, з врахуванням прав та інтересів кожної сторони, а найголовніше діючи в інтересах самої дитини.

Таким чином, враховуючи те, що сторони не досягли згоди щодо порядку спілкування з дитиною, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визначити спосіб участі позивача у вихованні малолітньої онуки шляхом встановлення днів для систематичних побачень з дитиною, що буде відповідати вимогам закону та інтересам дитини.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає за можливе визначити для спілкування ОСОБА_2 Андрійовчиа з дитиною ОСОБА_7 місце: квартира АДРЕСА_2, та час: один з вихідних днів тижня (субота чи неділя) з 10:00 год. до 18:00 год. та у один з будніх днів тижня (з понеділка по п'ятницю) з 15:00 год. до 18:00 год.

А тому, з врахуванням позиції сторін, інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, суд враховує що позовні вимоги позивача задовольняються, а тому з врахуванням підтвердження витрат позивачем на оплату судового збору, згідно до припису ст.133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню пропорційно з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перед ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення ОСОБА_2 часу на побачення та спілкування з онукою без присутності її батьків.

Визначити для спілкування ОСОБА_2 Андрійовчиа з дитиною ОСОБА_7 місце: квартира АДРЕСА_2, та час: один з вихідних днів тижня (субота чи неділя) з 10:00 год. до 18:00 год. та у один з будніх днів тижня (з понеділка по п'ятницю) з 15:00 год. до 18:00 год.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320,00 гривень в користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320,00 гривень в користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_11