Провадження № 2/761/1873/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Ставничого Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини, посилаючись на те, що 27 вересня 2007 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2. Разом з тим, з квітня 2017 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб існує формально Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб. Також у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_3, яка проживає разом з позивачем. Оскільки обов'язки щодо виховання та утримання доньки лежать на позивачу, а відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини, не перераховує кошти, які необхідні на її утримання та не надає матеріальної допомоги, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову й до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в заяві, поданій до суду просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в заяві, поданій до суду позов визнав в повному обсязі та просив задовольнити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається із матеріалів справи, 27 вересня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3160. (а.с. 12)

У шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.13)

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим.

Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить із наступного.

Як убачається із матеріалів справи, відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею ст.191СКУкраїни встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно вимог ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) відповідач може визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідачем позов визнано, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача в сумі 640,00 грн. та на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 84, 105, 110, 111, 112, 114, 180 - 184, 190 СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 3160 від 27 вересня 2007 року - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1) аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 09.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ М.А. РИБАК