Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2573/15-ц
Провадження №: 6/332/24/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Івановій Д.В.,

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, стягувач: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_2, про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовим рішенням -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон.

В поданні зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій областіперебуває виконавче провадження № 52413257 з примусового виконання виконавчого листа № 332/2573/15-ц виданий 29.02.2016 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості в розмірі 3621240,27 грн. Боржником ОСОБА_2 рішення суду не виконується, борг не сплачується. Посилаючись на Закони України «Про виконавче провадження», «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» державний виконавець просить розглянути питання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

У судове засідання державний виконавець не зявився.

Дослідивши подання та надані матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Поряд із цим, саме невиконання боржником самостійно зобов'язання, вказаного в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону «Про виконавче провадження», зокрема, неутримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Із наданого подання вбачається, що державний виконавець не надав будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Крім цього, відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857 від 21.01.1994 року, паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, який дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Однак в матеріалах подання не міститься жодних відомостей про отримання ОСОБА_2 паспорту для виїзду за кордон, оскільки без отримання паспорту останній не має права та можливості виїхати за межі України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, стягувач: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_2, про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовим рішенням не містить жодного документального та правового підґрунтя, тому суд не вбачає підстав для його задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, стягувач: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_2, про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовим рішенням - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя О.І. Федоренко