Провадження № 2/344/4643/18
У Х В А Л А

12 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Лариси Тарасівни про визнання договорів дарування недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке було предметом оскаржуваних договорів дарування №3613 від 13.09.2018р., 3602 від 12.09.2018р., 3285 від 15.08.2018р. та 3286 від 15.08.2018р., що укладені між ОСОБА_2, як дарувальником та ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (син), як обдаровуваними, а саме:

нежитлове приміщення загальною площею 509,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1;

квартиру АДРЕСА_2;

гараж НОМЕР_1 площею 33,5 кв.м., з коморою в підвалі площею 29,7 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1;

гараж НОМЕР_2 площею 25,2 кв.м.,що знаходиться по АДРЕСА_1.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може завдати непоправної шкоди позивачеві, оскільки відповідачами можуть вчинятися дії щодо подальшого відчуження нерухомого майна, що призведе до порушення прав позивача, відновити будь які в майбутньому буде не можливо, що може нівелювати принцип обов'язковості судового рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 50 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст.150 ЦПК України наведено перелік видів забезпечення позову. Перераховуючи в ч.1 цієї статті види забезпечення позову та зазначаючи в ч.2 цієї статті про право суду вжити інші види, законодавець не надає суду право самостійно обирати вид забезпечення позову. Це порушує принцип диспозитивності процесу, тому суд при застосуванні заходів забезпечення позову повинен або задовольнити заявлене клопотання, або відмовити у його задоволенні.

Як зазначено в п.1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Про те, що між сторонами існує спір, свідчить факт звернення позивача до суду за захистом його прав.

З огляду на викладене, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Лариси Тарасівни про визнання договорів дарування недійсними - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було предметом оскаржуваних договорів дарування №3613 від 13.09.2018р., 3602 від 12.09.2018р., 3285 від 15.08.2018р. та 3286 від 15.08.2018р., що укладені між ОСОБА_2, як дарувальником та ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (син), як обдаровуваними, а саме:

нежитлове приміщення загальною площею 509,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1;

квартиру АДРЕСА_2;

гараж НОМЕР_1 площею 33,5 кв.м., з коморою в підвалі площею 29,7 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1;

гараж НОМЕР_2 площею 25,2 кв.м.,що знаходиться по АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити для виконання управлінню ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк пред'явлення до виконання до 13.11.2021 року.

Суддя М.В.Польська