Справа № 750/7593/18
Провадження № 2/750/1975/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Логвіної Т.В.,

із секретарем Примак Т.В.,

за участю представників сторін та представника третьої особи,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати по відшкодуванню шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення нею безпідставно одержаної суми коштів в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника у розмірі 15566,75 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачем було виявлено факт подвійного, тобто одночасного стягнення щомісячних коштів в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, що було спричинено невідкликанням виконавчих листів при зміні (збільшенні) розміру аліментів. ОСОБА_3 державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Чернігова ОСОБА_4 від 19.04.2018 року була надана інформація про розрахунки сплачених коштів в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів за виконавчими документами на користь ОСОБА_2 у зведеному виконавчому провадженні № 52659761.

Судами при ухваленні рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.05.2012 року та рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.01.2016 року не було вирішено питання про відкликання виконавчих листів за попередніми рішеннями відповідно - рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 27.07.2009 року та рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2015 року відповідно.

Враховуючи, що Позивачем було виявлено факт подвійного стягнення щомісячних коштів в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника з Відповіді ОСОБА_3 державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Чернігова ОСОБА_4 «Щодо надання інформації» від 19.04.2018 року, а також те, що на даний час Виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2687/09 від 27.07.2009 р. та Виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 750/1648/15 від 14.04.2015 р., вже не перебувають на виконанні Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Чернігова у зв'язку зі сплатою заборгованості Позивачем у повному обсязі, не вбачається за можливе в порядку передбаченому ст. 432 ЦПК України визнати їх такими, що не підлягають виконанню.

Позивач посилається на те, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_3 територіального управління юстиції перебували виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2: виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2687/09 від 27.07.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відшкодування шкоди, завданої смертю її матері, по 302,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2009 року і досягнення нею повноліття. (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі); виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/2506/1466 від 27.06.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4769,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, починаючи з 01.04.2012 року по 547,00 грн. шкоди щомісячно до досягнення нею повноліття. (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі); виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 750/1648/15 від 14.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника по 609 грн. щомісячно, на період її навчання у Чернігівському базовому медичному коледжі Чернігівської обласної ради починаючи з 12.03.2015 р. та до закінчення навчання - 04.07.2016 (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі); виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/265/16 від 22.16.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 689 грн. щомісячно з 01.11.2015 р. по 04.07.2016 р. (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі).

Отже, позивач зазначає про те, що по вищевказаним виконавчим листам, за якими утворилася переплата у сумі 15566,75 грн. станом на 02.08.2018 року заборгованість погашена перед Відповідачем у повному обсязі, заборгованість відсутня.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, представники відповідача проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність, представник третьої особи вважає, що стягнення коштів з позивача відбулось правомірно, на підставі виконавчих листів, які перебували на виконанні у державного виконавця, що були видані відповідно до рішень судів, що набрали законної сили.

Заслухавши пояснення, допитавши свідка ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_3 територіального управління юстиції перебували виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2: виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-2687/09 від 27.07.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відшкодування шкоди, завданої смертю її матері, по 302,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2009 року і досягнення нею повноліття. (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі); виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/2506/1466 від 27.06.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4769,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, починаючи з 01.04.2012 року по 547,00 грн. шкоди щомісячно до досягнення нею повноліття. (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі); виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 750/1648/15 від 14.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника по 609 грн. щомісячно, на період її навчання у Чернігівському базовому медичному коледжі Чернігівської обласної ради починаючи з 12.03.2015 р. та до закінчення навчання - 04.07.2016 (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі); виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/265/16 від 22.16.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 689 грн. щомісячно з 01.11.2015 р. по 04.07.2016 р. (Станом на 02.08.2018 борг відсутній, заборгованість сплачена в повному обсязі).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснення в судовому засіданні представника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_3 територіального управління юстиції, стягнення коштів з позивача відбулось на підставі виконавчих листів, які перебували на виконанні у державного виконавця та які були видані відповідно до рішень судів, що набрали законної сили, що свідчить про правомірність такого стягнення.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, па якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зобовязання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Стаття 1215 ЦК України передбачає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених частиною першою статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач вчинила будь-які зловживання зі свого боку під час нарахування та виплати їй аліментів.

З викладеного слідує, що відповідачем правомірно отримано, перераховані позивачем кошти у сумі 15566,75 грн., які спрямовані саме на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника.

Враховуючи викладене вище, позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як слідує з положень ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В судове засідання надано детальний розрахунок виконаних адвокатом робіт на суму 2200 грн. та відповідні квитанції, що підтверджують понесені витрати, у звязку з чим з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути 2200 грн. витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення суми переплати по відшкодуванню шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2200 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 13.11.2018.

Суддя: