Провадження №2/447/871/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

13.11.2018 року м. Миколаїв

Львівська область

Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Волківської-Любінської Н.Б.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №447/2003/18

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

інтереси позивача представляла адвокат ОСОБА_3

інтереси відповідача представляв адвокат ОСОБА_4

Процесуальні дії у справі.

Провадження у справі відкрито судом 05.09.2018 року на підставі позову ОСОБА_1, підготовче засідання призначено на 01.10.2018 року. Позивач просить провести поділ житлового будинку, 1994 року побудови, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 138, м. Миколаїв, Львівська область з приналежними до нього господарськими спорудами як об'єкт спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку №138, що в м. Миколаїв, вул. Зелена Львівської області та приналежних до нього господарських споруд. Позов мотивує тим, що шлюб між ними розірвано 15.02.2018 року. Однак, позивач, відповідач та троє їхніх дітей є офіційно зареєстрованими у житловому будинку №138 по вул. Зеленій у м. Миколаєві Львівської області. Даний житловий будинок був збудований за час шлюбу в інтересах сім'ї. Однак, оформлений на відповідача ОСОБА_2, який погрожує вигнати позивача із вказаного будинку. Таким чином, вона була змушена звернутись в суд із вказаним позовом.

У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та погодилась на ухвалення рішення з урахуванням заяви відповідача від 08.11.2018 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, 13.11.2018 року через канцелярію суду подав заяву про часткове визнання позову. Зокрема, зазначив, що позивачем обгрунтовно позов лише у частині визнання за нею права власності на 1/2 частку даного будинку. Не заперечив щодо визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/2 частку згаданого будинку.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд встановив:

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.09.1990 року по 15.02.2016 року, за час якого збудували будинок, що розташований у м. Миколаєві по вул. Зеленій, 138, Львівська область.

У відповідності до копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.18) та свідоцтва про право власності на нерухоме майно(а.с. 23) власником вказаного житлового будинку зазначений ОСОБА_2

Як вбачається із копії будинкової книги (а.с. 15-18), у вказаному житловому будинку офіційно зареєстрована позивач ОСОБА_1

Оцінка суду.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно зі ст. 60 СК України (чинного з 1 січня 2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так, у відповідності до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому статтею 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК Українита ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Здійснити поділ житлового будинку, визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку що в м. Миколаєві по вул. Зеленій, 138, Львівської області

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, м Миколаїв, Львівьска область, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, м Миколаїв, Львівьска область, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя Павлів В. Р.