У Х В А Л А

27.03.2018 Справа №607/7978/17

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт № б/н від 12 серпня 2014 року в розмірі 55945,94 гривень, у тому числі: 12355,10 гривень заборгованість за кредитом, 3,49 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом, 15614,40 заборгованість за пенею і комісією, 27972,95 гривень штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності його представника. Аналогічне клопотання викладене в пункті 3 прохальної частини позовної заяви.

Оскільки неявка представника позивача перешкоджала розгляду справи, зокрема встановлено, що з долученої до позовної заяви копії Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 12 серпня 2014 року, зокрема з пункту 2.2 цієї угоди, вбачається, що за порушення строків погашення заборгованості передбачено сплату штрафу в розмірі 2105,15 гривень, а позивач просив стягнути штраф у розмірі 27972,95 гривень відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, проте Генеральна угода з такими умовами в матеріалах справи відсутня, ухвалою суду від 21 листопада 2017 року визнано потрібними надання представником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» особистих пояснень у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у звязку з чим її розгляд справи відкладено на 07 лютого 2018 року на 09 годину 50 хвилин.

В зазначеній ухвалі викладено мотиви її постановлення, зазначено про вказані розбіжності в сумах штрафу тій, яку позивач просив стягнути із відповідача (27972,95 гривень) та тій, яка зазначена в п.п. 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 12 серпня 2014 року (2105,15 гривень), що долучена до позовної заяви. Тому, для забезпечення обєктивного, повного та всебічного розгляду даної справи суд визнав потрібним, щоб представник позивача надав особисті пояснення, а також судом запропоновано надати документи для зясування вказаних питань у судовому засіданні.

При постановленні зазначеної ухвали суд керувався вимогами ст. 169 ЦПК України, в редакції, яка була чинною станом на день її постановлення.

Копію ухвали від 21 листопада 2017 року надіслано позивачу та отримано ним 16 січня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання 07 лютого 2018 року о 09 годині 50 хвилин представник позивача не зявився, подавши клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки зазначені вище суперечності не давали можливості суду повно і всебічно зясувати обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та перевірити, чи підтверджуються вони належними доказами у справі, розгляд справи повторно відкладено на 27 березня 2018 року на 09 годину 30 хвилин та повторно надіслано позивачу копію ухвали суду від 21 листопада 2017 року і повістку про виклик у судове засідання на зазначену дату і час, які отримані позивачем 21 лютого 2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Однак, у судове засідання 27 березня 2018 року о 09 годині 30 хвилин представник позивача повторно не зявився, не повідомивши про причини неявки, ніяких письмових пояснень та жодних доказів суду не надав.

Відтак, позивачем не виконано вимог ухвали від 21 листопада 2017 року, не виконано передбачених законом процесуальних обовязків, зокрема щодо явки в судове засідання, яка визнана обовязковою відповідно до ухвали від 21 листопада 2017 року, щодо подання доказів для зясування питань, про які зазначено в цій ухвалі, щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи.

Внаслідок невиконання позивачем зазначених обовязків та неявки його представника в судове засідання суд позбавлений можливості повно і всебічно зясувати обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, перевірити, чи підтверджуються вони належними доказами у справі та ухвалити законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України.

Відповідач у судові засідання також жодного разу не зявився, про причини неявки не повідомив, тому встановити ці обставини з пояснень відповідача суд не може.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зазначені положення ЦПК України, суд приходить до висновку, що розглянути справу без участі позивача на підставі його заяви про розгляд справи за його відсутності суд може тільки в тому випадку, якщо його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

У справі, що розглядається, судом визнано потрібним, щоб представник позивача, який подав заяву про розгляд справи за його відсутності, надав особисті пояснення. Мотиви обовязкової явки представника позивача в судове засідання викладені в ухвалі від 21 листопада 2017 року, яка двічі надсилалась позивачу, ним двічі отримана, проте залишилась без виконання.

Без особистих пояснень представника позивача щодо питань, про які зазначено вище, суд позбавлений можливості повно і всебічно зясувати обставини справи.

Розгляд справи без їх повного та всебічного зясування суперечить завданню та основним засадам цивільного судочинства, визначеним ЦПК України, та позбавляє суд можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що представник позивача повторно не зявився в судове засідання, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, проте його неявка перешкоджає розгляду справи, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257, ч. 5 ст. 223 ЦПК України позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 223, 257, 260 261, 353 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільний позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набираєзаконної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_2