Справа № 2-29/13
УХВАЛА

іменем України

15 листопада 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого - судді Попової О.М., за участю секретаря судового засідання - Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача по цивільній справі Ленінського районного суду м. Луганська № 2-29/13 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сватівського районного суду Луганської області перебуває заява ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача по цивільній справі № 2-29/13 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивована тим, що 26 березня 2013 року Ленінським районним судом м. Луганська було ухвалено рішення, яким заявлені вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» задоволено та ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», в особі Луганської обласної дирекції 244 888,34 доларів США, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1 957 392,50 грн., витрати у вигляді судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 23 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» укладено договір факторингу, (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №012/04-02/590 від 19.06.2007 року. 23 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №012/04-02/590 від 19.06.2007 року до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У звязку з чим просить суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі № 2-29/13 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №012/04-02/590 від 19.06.2007 року. В судовому засіданні учасники справи участі не брали, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надав заяву про проведення судового засідання без участі представника. Від Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк» судом отримані письмові пояснення (а.с. 39-43) та на їх думку, рішення від 26 березня 2013 року Ленінського районного суду м. Луганська набрало законної сили, тому замінити сторону у справі на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є неможливим, так як воно вже перебуває на стадії виконавчого провадження, просили у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на дію договору факторингу від 23 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК», тому правонаступником стягувача ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» є ПАТ «Вектор Банк», через що заміна стягувача в даному випадку може здійснюватися на його правонаступника ПАТ «Вектор Банк», тому заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони у справі є передчасною та не підлягає задоволенню. Зауважили, що в межах виконавчого провадження є можливою заміна сторони виконавчого провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року Сватівським районним судом Луганської області відновлено втрачене судове провадження Ленінського районного суду м. Луганська справа № 2-29/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромв частині повного тексту рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 26 березня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Луганської області від 18 листопада 2013 року якою рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана верховною Радою України - і за її межами. 23 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» укладено договір факторингу, (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 012/04-02/590 від 19.06.2007 року (а.с. 3-6). 23 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ВЕКТОР БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 012/04-02/590 від 19.06.2007 року до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с. 7-10). Договір відступлення права вимоги є укладений та не оспорений в установленому законом порядку, а тому до нового кредитора перейшли в повному обсязі всі права грошової вимоги які належали первісному кредитору за кредитним договором боржника, в тому числі право бути стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-29/13 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заміна стягувача не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження, ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» - незалежно від факту перебування чи не перебування вищевказаного виконавчого листа на примусовому виконанні у органах Державної виконавчої служби набув статусу стягувача. Більше того на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження. Згідно платіжного доручення від 23.08.2016 ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перевели на рахунок ПАТ «Вектор Банк» грошові кошти у розмірі 4444000,00 грн., плата за відступлення права грошової вимоги, згідно договору відступлення права вимоги (а.с. 11). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги від 23.08.2016 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в даному реєстрі як боржник, номер кредитного договору № 012/04-02/590 від 19.06.2007, де первісний кредитор зазначений Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» та новий кредитор ПАТ «Вектор Банк» (а.с. 6). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги від 23.08.2016 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в даному реєстрі як боржник, номер кредитного договору № 012/04-02/590 від 19.06.2007, де первісний кредитор зазначений ПАТ «Вектор Банк» та новий кредитор - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а.с. 10). Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України. Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Відповідно до ч.ч. 1,2,5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Таким чином, дана норма має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у зв'язку з певними умовами та порядком виконавчого провадження. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження. Вказівка про те, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надало до суду належних доказів, які б підтверджували, що взагалі право вимоги з ОСОБА_2, ОСОБА_3 за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», є безпідставною і спростовується встановленими обставинами, і зокрема наданими договорами факторингу від 23 серпня 2016 року укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк», між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 012/04-02/590 від 19.06.2007року перейшло до ТОВ «ФК Довіра та гарантія». Доказів того, що зазначені договори були скасовані чи визнані недійсними не надано. У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором. Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність заміни стягувача з Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 442, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача по цивільній справі Ленінського районного суду м. Луганська № 2-29/13 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні, а саме Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з виконання рішення від 26 березня 2013 року у справі № 2-29/13 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 012/04-02/590 від 19.06.2007року.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сила з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя О.М. Попова