Справа № 140/2879/18
Провадження №2/140/1210/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

14.11.2018 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П. розглянувши позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В Немирівський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. У своїй заяві позивач просить суд збільшити розмір стягуваних на її користь аліментів на утримання неповнолітної дитини, сина ОСОБА_3 з 400 гривень до 2000 гривень, щомісячно і до його повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Царапорі О.П.

Суддя ознайомившись із матеріалами позовної зави ОСОБА_1 зазначає наступне.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ч. 9 ст. 83 ЦПК України чітко визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або додаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі або є публічно доступними.

Системний аналіз вищезазначених норм Закону вказує на те, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб при поданні позову повинні зазначити якими саме доказами вони обґрунтовують обставини викладені в позовній заяві, при цьому зазначивши перелік цих доказів та відповідно до положень ст. 83 ЦПК України заздалегідь надіслати (надати) їх копії іншим учасникам справи, надавши при цьому суду підтвердження надсилання (надання) цих копій іншим учасникам справи.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч зазначеному позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та не всі копії додані до позовної заяви, у додатку не завірені у встановленому законом порядку.

У порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-17 за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в гривневому еквіваленті становить 704,80 гривень 8 810,00 гривень.

Як вбачається із змісту позовної заяви, що позивачем при зверненні до суду із позовною заявою заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру. При цьому позивачем взагалі не сплачено судовий збір. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в сумі 704,80 гривень.

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі при подачі позовної заяви про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Однак, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів. А тому за таких обставин, судовий збір підлягає до сплати позивачем на загальних підставах.

Будь-яких підстав щодо звільнення від судового збору, якщо такі є, позивачем не вказано.

Також у прохальній частині позову позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесенні на правничу допомогу, однак на підтвердження даної обставини у матеріалах позову такі докази відсутні.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України заяву необхідно залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, залишити без руху, запропонувавши усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену заяву.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П. Царапора