Справа №203/4002/17
Провадження №2/0203/259/2018
13.02.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням,
25 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (позивачці належить 1/3 частина квартири, а відповідачці 2/3). Відповідачка перешкоджає позивачці користуватися та розпоряджатися житлом. Протягом трьох років позивачка не може потрапити у квартиру. Порядок користування приміщеннями спірної квартири дотепер не визначено. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визначення порядку користування спірною квартирою шляхом виділення у користування відповідачки кімнати площею 17,4 м2 та балкона площею 0,8 м2, виділення у користування позивачки кімнати площею 9,7 м2 та кладової площею 0,9 м2, залишення решти приміщень у загальному користуванні (а.с.а.с. 2 6).
Позивачка до суду не зявилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка до суду також не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Аналіз змісту позовної заяви свідчить про те, що її побудовано на праві власності позивачки на частку квартири АДРЕСА_1, отже й на похідному від нього праві праві користування спірним житлом.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності з частиною 1 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.
При цьому такий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, порушені.
Судом було встановлено, що 25.10.2017 року, тобто у день звернення до суду з позовом, позивачка подарувала належн у їй 1/3 частину спірної квартири іншій особі ОСОБА_3. Договір дарування був посвідчений державним нотаріусом Пятої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 і зареєстрований за №3-858. Така обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2017 року №107677618 (а.с.а.с. 26, 27).
Таким чином, оскільки позивачка подарувала належну їй частку спірної квартири, її права на цю частку (користування, володіння, розпорядження) не могли бути порушені ані відповідачкою, ані іншою особою.
Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого у справі позову.
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 15 лютого 2018 року.
Суддя М.О. Католікян