АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Київ

Справа №760/5924/17-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 21 березня 2018 року

Повний текст постанови складено 23 березня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

учасники справи:

сторони арбітражного

розгляду позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІПОРТ»

відповідач Відкрите акціонерне товариство «Авіаційна компанія «Трансаеро»

Справа №760/5924/17-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/1209/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах Конкурсного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Трансаеро» арбітражного керуючого Бєлокопита Олексія Васильовича на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва, постановленої 20 липня 2017 року суддею Шереметьєвою Л.А. в приміщенні Солом'янського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпорт» до Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Трансаеро» про визнання та надання дозволу на примусове виконання Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС №611 р/2015 та видачу виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Сітіпорт» звернулося до суду з заявою про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС № 61 1 р/201 5 та видачу виконавчого листа.

В обґрунтування заяви зазначали, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС №2 611 р/2015 з Відкритого акціонерного товариства» Авіаційна компанія «Трансаеро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІПОРТ» стягнуто: 599 694, 74 долари США основного боргу, 9 812, 66 доларів США пені та 16 295,07 доларів СІМА арбітражного збору.

Після стягнення з боржника даної суми 101 702, 58 долари США підлягають перерахуванню до Державного бюджету України.

Після ухвалення рішення товариству стало відомо, що частина майна відповідача знаходиться на території України, а саме: на території Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) за адресою: м. Київ Повітрофлотський пр., 79 перебуває повітряне судно Воіng В737-524 серійний номер виробника 28922, реєстраційний номер VР-ВYО, власником якого є Відкрите акціонерне товариство» Авіаційна компанія «Трансаеро».

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року заяву ТОВ «Сітіпорт» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі № АС № 611 р/2015 про стягнення з ВАТ «Авіаційна компанія «Трансаеро» 625 802, 47 доларів США заборгованості, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 20 липня 2017 року становить 16 235 881, 86 гр., з яких: 15 558 540, 30 грн. основного боргу; 254 580. 63 грн. пені; 422 760, 93 гр. арбітражного збору.

Стягнуто з ВАТ «Авіаційна компанія «Трансаеро» на користь ТОВ «СІТІПОРТ» 800, 00 гр. судового збору.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, представником Конкурсного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Трансаеро» арбітражного керуючого Бєлокопита О.В. - ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити ТОВ «Сітіпорт» у задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС № 611 р/2015 та видачу виконавчого листа посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права. Без всебічного повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення.

Зокрема зазначає про те, що з 21 липня 2016 року є раніше винесене рішення (ухвала Арбітражного суду міста Санкт-Петербургу Ленінградської області №А56-16069/2016 про визнання рішення МКАС при ТПП України від 21 січня 2016 року на території РФ), яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі, що згідно з вимогами ст.9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності (ратифікованої BP N2889-XI1 від 19.12.92, далі - Київська Угода), зазначене судове рішення є підставою для відмови у задоволенні аналогічної заяви ТОВ «СІТІПОРТ» поданої пізніше у справі №760/5924/17-ц.

До учасниць Київської Угоди, яка регулює спірні правовідносини Сторін та положення якої грубо порушує ухвала Солом'янського районного суду м.Києва від 20.07.2017, належать Україна та РФ.

Аналогічні підстави для відмови у задоволенні клопотання Стягувача про визнання виконання рішення МКАС при ТПП від 21.01.2016 в Україні, раніше визнаного з 21.07.2016 року РФ, закріплено ст.ст. 22, 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних сімейних та кримінальних справах (ратифікованої із застереженнями Законом №240/94-ВР ви 10.1 1.94, далі - Мінська Конвенція).

Імперативні вимоги законодавства, які встановлюють взаємозв'язок судових процесів у випадку порушення провадження у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і на тих же підставах у судах двох Договірних Сторін, покладають обов'язок на суд, що порушив справу пізніше, припинити провадження. Чого зроблено не було у справі №760/5924/17-ц.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва порушено принцип рівності захисту прав суб'єктів господарювання на території держав-учасниць СНД, закріплений ст. Угоди про співробітництво господарських, арбітражних судів Республіки Білорусь, Російсько Федерації і України 1991 року, ст.З Київської Угоди.

Одночасне визнання й виконання у судах двох Договірних Сторін, одного і того самого рішення третейського суду, з приховуванням суттєвих фактів, не лише не передбачено чинним законодавством, а й грубо порушує наведений принцип рівності захисту прав, та публічний порядок України, передбачений ст.61 Конституції України, за яким забороняється подвійне стягнення за одне і те саме порушення.

Порівняльний аналіз матеріалів справи і суб'єктного складу представників Стягувана, які беруть участь у справі Арбітражного суду міста Санкт - Петербургу №А56-75891/2015 про банкрутство Боржника, дає підстави для висновку, що приховання від Солом'янського районного суду міста Києва істотних обставин справи представниками ТОВ «Сітіпорт», які володіють необхідним рівнем компетентності, відбулось умисно, не внаслідок неуважності, необізнаності.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5, підтримав доводи апеляційної скарги з викладених в ній підстав.

Представники ТОВ «Сітіпорт» Петечел М.Р., Заболотна Ю.С., Гордієнко А.В., проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України (чинного на час ухвалення рішення судом першої інстанції), рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

За змістом ст. ст. 391, 392 ЦПК України (чинного на час ухвалення рішення судом першої інстанції) рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили і розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС №611 р/2015 стягнуто з Відкритого акціонерного товариства» Авіаційна компаній «Трансаеро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпорт» 625 802, 47 долари CША, з яких: 599 694, 74 долари США основного боргу, 9 812,66 доларів CША пені та 16 295, 07 долари США арбітражного збору.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року не виконувалось.

Якщо боржник не має місця проживання або місцезнаходження на території України або його місце проживання або місцезнаходження невідоме, питання надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Задовольняючи заяву ТОВ «Сітіпорт» до ВАТ «Авіаційна компанія «Трансаеро» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС № 611 р/2015 та видачу виконавчого листа суд першої інстанції виходив з того, що на території Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) за адресою: м.Київ Повітрофлотський пр. 79 перебуває майно відповідача, а саме: повітряне судно Boing В737-524 (серійний номер виробника 28922, реєстраційний номер VP-BYO), власником якого є Відкрите акціонерне товариство» Авіаційна компанія «ТРАНСАЕРО», що підтверджується довідкою Державної авіаційної служби України від 24 березня 2017 року.

Вказане повітряне судно виконувало регулярний рейс TS02273 за маршрутом Москва (Домодєдово ) - Київ (Жуляни) і 06 жовтня 2015 року о 18.41 за київським часом здійснило посадку в міжнародному аеропорту Київ (Жуляни), де і знаходиться в даний час на понаднормативній стоянці в зв'язку з відсутністю у власника коштів для оплати комплексу заходів з авіаційної безпеки (включаючи заправку пальним) відповідно до Договору від 01 лютого 2015 року №17 до Стандартної угоди про обслуговування від січня 2013 року та перебуває на виділеному йому місці стоянки згідно Договору від 23 жовтня 2015 року №331/15 до Стандартної угоди про обслуговування від січня 2013 року.

Оскільки, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово- промисловій палаті України від 21 січня 2016 року не виконувалось, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви про надання дозволу на примусове виконання рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах Конкурсного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Трансаеро» арбітражного керуючого Бєлокопита О.В. на те, що з 21 липня 2016 року є раніше ухвалене рішення у справі між тими сторонами і про той самий предмет, що відповідно до умов Київської угоди від 19 лютого 1992 року та умов Мінської угоди від 10 листопада 1994 року є підставою для відмови у задоволенні аналогічної заяви ТОВ «Сітопорт», оскільки існує лише одне судове рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС №611 р/2015 стягнуто з Відкритого акціонерного товариства» Авіаційна компаній «Трансаеро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпорт» 625 802, 47 долари CША, з яких: 599 694, 74 долари США основного боргу, 9 812,66 доларів CША пені та 16 295, 07 долари США арбітражного збору. Інших рішень як судами України так і судами РФ з того самого предмету і між тими самими сторонами, не постановлялось.

Отже, посилання на Київську угоду від 19 грудня 1992 року та Мінську угоду від 10 листопада 1994 року є безпідставними, оскільки пункти угод, на які посилається ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах Конкурсного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Трансаеро» арбітражного керуючого Бєлокопита О.В., регулюють правовідносини, де є два і більше судових рішень між одними і тими самими сторонами і про один і той же предмет.

Ухвала Арбітражного суду міста Санкт-Петербургу Ленінградської області №А56-16069/2016 від 21 липня 2016 року про визнання рішення МКАС при ТПП України від 21 січня 2016 року на території РФ, є процесуальною дією, а законодавство України та РФ не обмежує сторони в праві звернення з заявами про виконання рішень.

Крім того, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, про те що підставою для скасування ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року є введення процедури банкрутства ВАТ «Авіаційна компанія «Трансаеро», з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 23 грудня 2015 року щодо ВАТ «АК «Трансаеро» відкрито не процедуру банкрутства, а процедуру нагляду, під час якої відповідно до ст. 2 Закону РФ «Про неспроможність (банкрутство)» здійснюється аналіз фінансового стану боржника та дозволяється будь-яка господарська діяльність для отримання прибутку.

Відповідно до п. 2 ст.2 Закону РФ «Про неспроможність (банкрутство)», дія цього федерального закону розповсюджується на юридичні особи, які можуть бути визнані неспроможними (банкротами) згідно Цивільного кодексу Російської Федерації. Таким чином, дія Закону РФ «Про неспроможність (банкрутство)» на територію України не розповсюджується, а тому і його застосування щодо правовідносин щодо стягнення боргу на користь юридичної особи, зареєстрованої в Україні - є безпідставним.

ТОВ «Сітіпорт» звернулось до українського суду за захистом своїх прав, оскільки після звернення ТОВ «Сітіпорт» до Арбітражного суду міста Санкт-Петербурга і Ленінградської області, ухвалою вказаного суду від 21 липня 2016 року відмовлено ТОВ «Сітіпорт» у наданні дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 26 січня 2016 року та примусовому стягненні заборгованості з ВАТ «АК «Трансаеро». Хоча на вказану дату процедура банкрутства ще не була розпочата, Арбітражний суд міста Санкт- Петербурга і Ленінградської області незаконно відмовив у примусовому виконанні рішення суду МКАС. На дату звернення із заявою про примусове виконання рішення суду, ТОВ «Сітіпорт» було достовірно відомо, що на території Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) по проспекту Повітрофлотський, 79 в м. Києві знаходиться майно ВАТ «АК «Трансаеро» - повітряне судно Boeing В737-524 (серійний номер 28922, реєстраційний номер VP - BYO), а відтак,звертаючись із заявою про примусове виконання рішення МКАС не порушувало ні законодавства України, ні законодавства РФ, ні норми міжнародного законодавства.

Крім того, ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» є юридичною особою - суб'єктом господарської діяльності, яке зареєстроване у Російській Федерації - державі, визнаної Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 № 129-VІІІ державою-агресором. Україна веде економічну блокаду не тільки з окупованими областями, але і з самою державою-агресором, Російською Федерацією. На території України припиняють свою діяльність дочірні підприємства-резиденти Російської Федерації, які здійснювали господарську діяльність на території України, виводили чималі кошти з території України, в тому числі щодо фінансування тероризму. В сучасних політичних реаліях існує реальна небезпека невиконання судового рішення на території РФ та отримання суми боргу за рішенням МКАС при ТПП України від 26 січня 2016 року про стягнення з Відкритого акціонерного товариства» Авіаційна компаній «Трансаеро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітіпорт» 625 802, 47 долари CША, з яких: 599 694, 74 долари США основного боргу, 9 812,66 доларів CША пені та 16 295, 07 долари США арбітражного збору.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374,375, 389 ЦПК України, суд,-

II О С Т А Н О В И В:

Залишити ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року без змін а апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах Конкурсного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Трансаеро» арбітражного керуючого Бєлокопита ОлексіяВасильовича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна