Справа №295/7458/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

Головуючого - судді Перекупки І.Г

За участі секретаря Сидорець К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другої Житомирської державної нотаріальної контори про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з зазначеним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.09.2015 р. на ім'я ОСОБА_2, та зареєстроване в реєстрі за № 3-48; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.09.2015 р. на ім'я ОСОБА_2, та зареєстроване в реєстрі за № 3-46; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.09.2015 р. на ім'я ОСОБА_1, та зареєстроване в реєстрі за № 3-47; виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис від 11.09.2015 р. № 11137203 про право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис від 11.09.2015 р. № 11136531 про право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1; виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис від 11.09.2015 р. № 11136531 про право власності ОСОБА_1 на ? частину квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що під час оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3, йому та брату ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину, а саме: квартиру АДРЕСА_3. Проте у вказаних свідоцтвах допущені помилки у визначенні частин спадкового майна. Зауважив, що ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину після померлого батька ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини квартири, як такому що був зареєстрований та протягом шести місяців на момент смерті батька, проте брат не був зареєстрований разом з батьком на момент його смерті.

Представник позивача ОСОБА_5 направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в позові підтримує в повному обсязі (а.с.48).

В судове засідання відповідач направив заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Пояснив, що на момент смерті батька не був прописаний разом з ним, оскільки виписався за два дні до його смерті, заяву про вступ в спадщину після смерті ОСОБА_4 не подав. Йому не відомо чого нотаріальна контора видала йому свідоцтво про право власності на 1/6 частину квартири після смерті батька (а.с.43).

Друга житомирська державна нотаріальна контора направила до суду письмові заперечення, в яких вказала, що свідоцтва про право на спадщину видані, відповідно до норм чинного законодавства та на підставі наданих спадкоємцями довідок. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи (а.с.31).

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №1860 від 07.04.2017 року квартира АДРЕСА_4 на праві власності належала ОСОБА_4О, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва №25700 про право власності на житло, виданого 02.03.1998 року відділом приватизації державного житлового фонду (а.с.12).

10.08.1999 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №120967 (а.с.13).

Зі змісту заперечень Другої житомирської державної нотаріальної контори вбачається, що з заявою про вступ в спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не звертався (а.с.31).

14.01.2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть серії І-ТП №255073 (а.с.14).

Зі змісту довідки №1517 від 29.08.2015 року КП «ВЖРЕП №5" Житомирської міської ради вбачається, що разом з померлим ОСОБА_4 на день смерті та протягом шести місяців після смерті була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до довідки №373 від 07.04.2017 р. КП «ВЖРЕП «5» Житомирської міської ради на день смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 , була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 (а.с.8).

11.09.2015 р. державним нотаріусом другої житомирської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями майна ОСОБА_3 по ? частині є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 В свідоцтві про спадщину зазначено, що право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину зазначеної квартири складається з 1/3 частини, яка належала їй особисто на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 25700, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Виконкому Житомирської міської ради народних депутатів 02.03.1998 р., зареєстрованого Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації 18.03.1998 р., а 1/3 частка цієї квартири, яка раніше належала її чоловіку, ОСОБА_4, на підставі цього ж свідоцтва про право власності на житло, який помер 10.08.1999 р., спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.6).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 84179806 від 04.04.2017 р. відповідач крім свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину майна, яке належала ОСОБА_3, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Зі змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Нормами ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено , що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР, який діяв станом на момент смерті момент смерті ОСОБА_4 для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

- якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

- якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 разом з ним була зареєстрована та проживала лише його дружина ОСОБА_3 Його син ОСОБА_2 не був зареєстрований разом з батьком на момент його смерті, заяву про вступ в спадщину після смерті батька ОСОБА_2 не подавав, що також не заперечувалось самим відповідачем ( а.с.43).

Як роз'яснено в пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Згідно до пункту 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., зареєстрованого в МУЮ 22.02.2012 р. за № 282/20595), якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Нормами ст. 1301 ЦК України передбачено, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене вище та визнання відповідачем позову, що не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.09.2015 р. на ім'я ОСОБА_2, та зареєстроване в реєстрі за № 3-48.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.09.2015 р. на ім'я ОСОБА_2, та зареєстроване в реєстрі за № 3-46.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.09.2015 р. на ім'я ОСОБА_1, та зареєстроване в реєстрі за № 3-47.

Виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис від 11.09.2015 р. № 11137203 про право власності ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис від 11.09.2015 р. № 11136531 про право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Виключити з Державного реєстру прав на нерухоме майно запис від 11.09.2015 р. № 11136531 про право власності ОСОБА_1 на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Перекупка