Справа № 346/5735/17
Провадження № 2/346/485/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої- судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5, про що йому 10 травня 1988 року видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради від 14 жовтня 1987 року НОМЕР_3. Будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ в реєстрову книгу за реєстровим №174.

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_5 та позивачі ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (син). Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали вказані особи, які не втратили права на частку в дворі, то кожному з них належить по 1/3 частині житлового будинку з господарськими спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер і після його смерті відкрилась спадщина за законом на спірне нерухоме майно.

Спадкоємцями першої черги за законом є вони позивачі -дружина померлого ОСОБА_2 та син померлого ОСОБА_3. Крім них, інших спадкоємців та осіб та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, не має.

З метою оформлення спадщини вони, позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, який витребував подати правовстановлюючий документ. Надане свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору нотаріусом не прийнято із-за того, що видане тільки на голову колгоспного двору, а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і дня його смерті їх частки не виділені. Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 грудня 2017 року нотаріусом відмовлено їм, позивача, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно із наведених вище підстав.

Просять суд визнати за ними, позивачами, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 в рівних частинах.

Позивачі в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Коршівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно чинного законодавства, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечення проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 належав до типу колгоспного двору, головою якого був чоловік та батько позивачів ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення Коломийської районної Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 року НОМЕР_3

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_5 - голова домогосподарства, позивачі ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 - син, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 02 листопада 2017 року № 54/2-24/04 (а.с.14).

П.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору ОСОБА_5, члени двору - позивачі, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, та їх частки у вказаному майні були рівні по 1/3 частині вказаного житлового будинку, кожному. Позивачі належні їм частки у майні колишнього колгоспного двору не виділили і виділяти не бажають.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер чоловік та батько позивачів - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 24 травня 2017 року, актовий запис №32 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за законом на 1/3 частину спірного будинку, господарських будівель і споруд.

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є дружина спадкодавця - ОСОБА_2 та син спадкодавця - ОСОБА_3. Крім них, інших спадкоємців та осіб та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, не має.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли позивачі так як на день його смерті проживали у спадковому будинку та були зареєстровані, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 02 листопада 2017 року № 54/2-24/04 (а.с.14), а також позивач ОСОБА_2 у строки, визначені ст.1270 ЦК України, подала до приватного нотаріуса Коломийського районного округу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі котрої нотаріусом заведено спадкову справу 08 грудня 2017 року за № 69/2017.

Встановлено, що позивачі не взмозі юридично оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ видано на голову колгоспного двору спадкодавця ОСОБА_5, а із довідки Коршівської сільської ради Коломийського району від 02 листопада 2017 року № 54/2-24/04 вбачається, що крім голови колгоспного двору у спадковому будинку проживали позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за якими як і за померлим головою колгоспного двору збереглося право власності на частку у майні колгоспного двору після припинення його існування, і їх частки не виділені із майна колгоспного двору (а.с.17).

Згідно висновку про вартість майна спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд, виконаного ТОВ «Віконт-Консалтинг», станом на 12 грудня 2017 року оціночна вартість майна : житлового будинку літ. А, господарських будівель і споруд: сараю літ. Б, стодоли літ. В, комори літ. Г, вбиральні літ Е, альтанки літ. Є, навісів літ. Ж,Л, літньої кухні літ. З, стайні літ. К, криниці, літ. №1, огорожі літ №2-4, замощення літ І, становить 63063 грн. (а.с.16).

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід визнати за позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди в АДРЕСА_1 по 1/2 частині кожному і позов задовільнити.

На підставі наведеного та ст.ст.346, 392, 1261,1268, 1269 ЦК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", керуючись ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд: сараю, стодоли, комори, вбиральні, альтанки, двох навісів, літньої кухні, стайні, криниці, огорожі, замощення за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 31 531 (тридцять одна тисяча п"ятсот тридцять одна) гртвня 50 копійок.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд: сараю, стодоли, комори, вбиральні, альтанки, двох навісів, літньої кухні, стайні, криниці, огорожі, замощення за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 31 531 (тридцять одна тисяча п"ятсот тридцять одна) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.