Провадження № 4-с/161/116/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участі секретаря судового засідання Бортнюка А.В.

представника заявника ОСОБА_1

державного виконавця Першого відділу ДВС м. Луцька ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька,-

в с т а н о в и в :

13 вересня 2018 року філія Волинське обласне управління АТ Ощадбанк звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що у Першому ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області на примусовому виконанні перебував виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №161/2313/13-ц, виданий 17 липня 2013 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ПАТ Державний ощадний банк України заборгованості по кредиту в сумі 226825 грн. 08 коп. та по судовому збору (ВП №39094606).

Крім того, у Першому ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області на примусовому виконанні перебував виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №161/1085/15-ц виданий 27 січня 2016 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, яка знаходиться у АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед АТ Державний ощадний банк України в особі Волинського обласного управління АТ Ощадбанк за кредитним договором №3651 від 24.12.2007 року на загальну суму 944825 грн. 28 коп. (ВП №50652948).

12 вересня 2018 року в автоматизованій системі виконавчого провадження скаржником виявлено запис про винесення державним виконавцем Першого ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 постанови від 09 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження. По даний час вказана постанова державного виконавця від 09 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа на їх адресу не надходила.

Заявник вважає, що державний виконавець безпідставно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у боржника наявне майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Також державний виконавець, володіючи інформацією, що у Першому ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області відносно боржника ОСОБА_3 перебуває кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів, мав вирішити питання про стягнення коштів у рамках зведеного виконавчого провадження в порядку ст. 30 Закону України Про виконавче провадження.

У звязку з наведеним заявник просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Романовського В.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 09 серпня 2018 року по ВП №39094606; зобов'язати Перший ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області відновити виконавче провадження №39094606; зобов'язати державного виконавця вжити невідкладних заходів щодо об'єднання виконавчого провадження №39094606 та виконавче провадження №50652948 у зведене виконавче провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі та постановлено залучити до участі у справі як заінтересовану особу боржника ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 скаргу підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець Першого відділу ДВС м. Луцька ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що ним було вжито всіх заходів щодо виявлення майна і коштів у боржника, та було встановлено, що таке відсутнє. Також вказував, що не наділений повноваженнями щодо обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, з заявами на адресу суду не зверталась.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Першого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області від 30 липня 2013 року відкрито виконавче провадження №39094606 з примусового виконання виконавчого листа виданого, 17 липня 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України заборгованості за договором про іпотечний кредит в сумі 226825 грн. 08 коп. та 1134,12 грн. судового збору.

30 липня 2018 року державний виконавець Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак 09 серпня 2018 року своєю постановою скасував даний процесуальний документ.

09 серпня 2018 року державним виконавцем Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження. Як зазначено в постанові від 09 серпня 2018 року, в ході проведення виконавчих дій не виявлено майна, окрім іпотечного, на яке накладено арешт і звернено стягнення по виконавчому провадженні №50652948 від 29 березня 2013 року, яке перебуває на виконанні в Першому ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області. Також згідно відповідей з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України відсутня інформація про отримання боржником доходу та відкритих боржником рахунках.

Відповідно до пункту а), частини 1 статті 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною 1 статті 28 Закону України Про виконавче провадження визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання стягувачем копії оскаржуваної постанови, а тому суд вважає, що строк звернення до суду зі скаргою ним не пропущено.

Відповідно до ст. 1 Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов'язки і права виконавця у виконавчому провадженні встановлені ст..18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, з досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не дотримано вимог ч. 8 ст. 48 вказаного Закону, зокрема, останнім долучено до матеріалів виконавчого провадження № №39094606 копії електронних відповідей від Пенсійного фонду України від 21 лютого 2018 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, та про осіб-боржників, які отримують пенсії, а також відповідь Державної фіскальної служби України від 08 лютого 2018 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, з яких вбачається, що вони виконувались по іншому виконавчому провадженні №42559561, не зважаючи на те, що Закон України «Про виконавче провадження» зобовязує державного виконавця особисто вчиняти відповідні виконавчі дії по конкретному виконавчому провадженні, яке знаходиться у його провадженні. Нормами Закону не передбачено долучення копії документів з матеріалів виконавчих проваджень, які перебуваю у провадженні іншого державного виконавця.

Крім того, державним виконавцем не надано жодних доказів про здійснення ним заходів щодо виявлення у боржника рухомого чи нерухомого майна.

За таких обставин суд дійшов висновку, що державним виконавцем Романовським В.В. не вжито всіх необхідних заходів, передбачених Закону України Про виконавче провадження для примусового виконання рішення. А тому державний виконавець передчасно прийшов до висновку про повернення виконавчого документа стягувачу

Бездіяльність державного виконавця, яка полягає у перевірці майнового стану боржника не в повному обсязі, унеможливлює реальне виконання судового рішення та суттєво порушує права стягувача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 09 серпня 2018 року у виконавчому провадженні №39094606 є незаконною та підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 41 Закону України Про виконавче провадження визначено, що якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тому, суд вважає, що після набрання рішення суду законної сили, державний виконавець зобов'язаний відновити виконавче провадження №39094606, яке було відкрито постановою державного виконавця від 30 липня 2013 року.

Крім того, з вивчених матеріалів справи та досліджених доказів в сукупності, судом встановлено, що крім виконавчого провадження №39094606, яке було відкрито постановою державного виконавця від 30 липня 2013 року, в Першому ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №161/1085/15-ц, виданий 27 січня 2016 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, яка знаходиться у АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед АТ Державний ощадний банк України в особі Волинського обласного управління АТ Ощадбанк за кредитним договором №3651 від 24.12.2007 року на загальну суму 944825 грн. 28 коп. (ВП №50652948).

Згідно ч.1 ст. 30 Закону України Про виконавче провадження виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 14,16 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень від02.04.2012 №512/5 встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об'єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження). Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. За наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Приписами п.2 Розділу 4 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження від 05.08.2016 №2432/5 визначено, що виконавцем до Системи обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

За цих обставин суд погоджується з доводами заявника, що державний виконавець Романовський В.В. був зобов'язаним вирішити питання щодо об'єднання виконавчих проваджень №39094606 від 30 липня 2013 року та №50652948 від 30 березня 2016 року в зведене виконавче провадження про стягнення коштів з боржника ОСОБА_5.

Суд не бере до уваги покликання державного виконавця на ту обставину, що у нього відсутні повноваження щодо об'єднання виконавчих проваджень у зведене, оскільки зміст вищезазначених правових норм стосовно об'єднання виконавчих проваджень у зведене, свідчить про те, що вони носять обов'язковий характер, а тому об'єднання виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника у зведене виконавче провадження чи приєднання виконавчого провадження до зведеного є у будь-якому випадку обов'язком державного виконавця, який відкрив перше виконаче провадження.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищенаведені правові норми та встановлені обставини у справі, суд вважає, що державний виконавець діяв не на підставі та у спосіб, визначений законом та прийшов до помилково висновку про повернення виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження", так як державним виконавцем не було вчинено всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, а тому скарга заявника підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 449, 450, 451, 452 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Першоговідділу Державної виконавчої служби м.Луцька ОСОБА_6 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.08.2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/161/1380, виданого 17.07.2013 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк» 226 825, 08 гривень заборгованості за договором про іпотечний кредит та 1134, 12 грн судового збору.

Скасувати постанову державного виконавця Першоговідділу Державної виконавчої служби м.Луцька ОСОБА_6 про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.08.2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/161/1380, виданого 17.07.2013 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з П»ясецької ОСОБА_7 в користь ПАТ «Державний ощадний банк» 226 825, 08 гривень заборгованості за договором про іпотечний кредит та 1134, 12 грн судового збору.

Зобов'язати Першийвідділ Державної виконавчої служби м. Луцька відновити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2/161/1380, виданого 17.07.2013 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк» 226 825, 08 гривень заборгованості за договором про іпотечний кредит та 1134, 12 гривень судового збору.

Зобовязати державного виконавця Першоговідділу Державної виконавчої служби м.Луцька ОСОБА_6 вжити заходів щодо об'єднання виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2/161/1380, виданого 17.07.2013 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк» 226 825, 08 гривень заборгованості за договором про іпотечний кредит та 1134, 12 гривень судового збору у зведене виконавче провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 13 листопада 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_8