Провадження № 2/229/126/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 лютого 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лопатко Н.В.

за участю секретаря Пивовара В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_3 в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Краснодонців, буд. № 21 у м. Дружківка.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею будинку за адресою вул. Краснодонців, буд. № 21 у м. Дружківка, на підставі договору дарування від 25.02.2014 року, у вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_4 з 2000 року він виїхав з будинку та протягом всього часу у вказаному будинку не проживає, участі в утриманні будинку не приймає. Факт реєстрації в будинку відповідача заважає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засіданні позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав наведених в позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи та відзив не надав.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у заочному порядку у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в заочному порядку.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, уродженка міста Дружківка Донецької області зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31.07.1996 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією паспорта серії ВК № 859290 та домовою книгою (а.с.5, 18-19).

Відповідно до рішення Дружківського міського суду Донецької області від 08.11.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2Ш.(а.с.10).

Відповідно до договору дарування від 25 лютого 2014 року посвідченого приватним Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 987 ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 передав майно (житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Дружківка по вулиці Краснодонців, буд. № 21) у власність ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником будинку №21 по вул. Краснодонців у м. Дружківка, на підставі договору дарування від 25.02.2014 року, номер запису про право власності 4780276(а.с.9).

Відповідно до домової книги за адресою: м. Дружківка Донецької області, вул. Краснодонцев, буд. № 21 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 18-19).

Відповідно до довідки № 4305 від 06.12.2017 року виданої виконавчим комітетом Дружківської міської ради за адресою: м. Дружківка Донецької області, вул. Краснодонцев, буд. № 21 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до акту від 06.12.2017 року підписаного Головою територіального комітету мікрорайону №10 « Перемоги » (а.с.6) відповідач ОСОБА_2 дійсно зареєстрований, але фактично з 2000 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 72 ЖК України встановлено визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Члени сім`ї власника житла втрачають право на користування житловим приміщенням у разі відсутності їх без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Проте відповідач в будинку не мешкає з 2000 року, перешкод йому в цьому не чиниться, на житло не претендує, витрат по його утриманню не несе, не є членом сім`ї власниці, його реєстрація в квартирі порушує охоронюване законом право власності позивача, позивач заперечує проти реєстрації відповідача у її житлі, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю їх між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 206, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт серія ВК № 859290) до ОСОБА_2 ( зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт серія ВА 298691) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 21 по вул. Краснодонців у м. Дружківка Донецької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Лопатко