Справа № 490/5550/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Сасік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника-фізичної особи ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника-фізичної особи в порядку ст. 439 ЦПК України, а саме - до квартири №27 по вул. Веселинівській в м. Миколаєві з метою виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 проценту за користування коштами у розмірі 15027,42 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 992,16 грн. та судового збору у розмірі 396,87 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 1378,00 грн. за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування подання вказав, що на виконанні в Центральному відділі ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження №53061099, відкрите за виконавчим листом № 490/5550/16-ц від 16.1.2016 року, виданим Центральним рйонним судом м. Миколаєва про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 Боржнику направлено за місцем його проживання копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Боржник ухиляється від виконання рішення суду, у строк наданий державним виконавцем для добровільного виконання, не виконав, на вимоги державного виконавця не реагує, що свідчить про його ухилення від виконання рішення суду, перевірити його майновий стан не можливо, окрім як проникненням до житлового приміщення, тому державний виконавець просить надати дозвіл на примусове входження до житлового приміщення гр. ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою м. Миколаїв, пров. Веселинівський.

Стаття 439 ЦПК України передбачає вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі подання. Відповідно до ч.2 зазначеної статті суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Подання передано судді Черенковій Н.П. 02.02.2018 року.

Державний виконавець до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд подання у його відсутності та матеріали подання підтримав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, враховуючи наступне.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.09.2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 проценти за користування коштами у розмірі 15 027 грн. 42 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 1 378 грн. та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 02.11.2016 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.09.2016 року змінено, зменшивши суму стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4А витрат на правову допомогу з 1378грн. до 992 грн.16 коп., а судового збору з 551грн.20 коп. до 396грн.87 коп.В іншій частині рішення суду залишено без змін.Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 1378грн. за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції.

На виконання рішення Центрльним районним судом м. Миколаєва видано 16.11.2016 року виконавчий лист №490/5550/16-ц.

07.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлялась, в тому числі, ОСОБА_3

Згідно з інформаційною довідкою від 16.11.2017 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців встановлено, що стосовно фізичної особи ОСОБА_3 у реєстрі прав власності на нерухоме майно та з державного реєстру іпотек, а також з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно -відомості відсутні.

ОСОБА_1 державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову від 13.12.2016 року, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 та оголошено заборону здійснювати відчудження будь-якого майна, яке належить боржнику, що підтверджується копією відповідної постанови.

15.12.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч.3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

На запити державного виконавця надані відповіді від 16.01.2016 року з Пенсійногофонду України, згідно з якими щодо ОСОБА_3 інформація стосовно отримання пенсії і про останнє місце роботи відсутня. Також відсутня і інформація щодо наявності у боржника транспортних засобів.

На підтвердження необхідності примусового проникнення до житла боржників, державним виконавцем надано суду ОСОБА_2 від 16.01.2018 р., 30.11.2017 року, 07.11.2017 року, 14.09.2017 року та 09.02.2017 року про те, що на момент виходу державного виконавця за адресою: м. Миколаїв, пров. Веселинівський, 27, боржник відсутній.

Відповідно до ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи.

При цьому, згідно з приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі п. 4 ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Так, як вбачається з матеріалів подання, житловий будинок №27 по пров. Веселинівський в м. Миколаєві належить на праві власності ОСОБА_5, яка не є учасником виконавчого провадження. В матеріалах подання відсутні дані про те, що у вказаному житловому приміщенні знаходиться майно чи кошти боржника.

Таким чином, подання не містить доказів того, що боржник ОСОБА_3 чинить перешкоди у вільному доступу державного виконавця саме до свого житла, до якого необхідно здійснити примусове проникнення, тобто не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Веселинівський, 27.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказане подання до суду подано передчасно, без здійснення всіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючисьст. ст. 439, 260, 261, 353 ЦПК України,ст. ст.18,19 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника-фізичної особи ОСОБА_3 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 354 355 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова