Справа № 462/5017/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н.М.

за участю секретаря Фрейдун А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

15 серпня 2018 року позивач звернулася до суду позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вона є власником вищезазначеної квартири, в якій окрім неї зареєстрована її донька ОСОБА_2. Зазначає, що відповідач з 2003 року не проживає в зазначеній квартирі, оскільки виїхала на постійне проживання в Канаду, кошти на утримання позивача не надає. Ця обставина обмежує її права, зокрема право на отримання субсидії. Вказує, що доки відповідач зареєстрована у вищезазначеній квартирі, це зробити неможливо. З огляду на зазначене просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, але подали заяву, в якій просять позов задовольнити та розглядати справу без їх участі, що суд вважає за можливе.

Відповідач, яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, через оголошення на сайті Залізничного районного суду м. Львова, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подала.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію № 339 від 07 серпня 2018 року, що видана Житлово-будівельним кооперативом № 74, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с. 6)

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 19 жовтня 2004 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1. (а.с. 7)

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За актом № 337 про непроживання особи за місцем реєстрації від 07 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2003 року не проживає в АДРЕСА_1. (а.с. 5)

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач відсутня за місцем своєї реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 і не проживає в цьому житлі понад один рік, а доказів поважності причин її відсутності чи наявність домовленості між нею і власником житла щодо порядку користування квартирою суду надано не було, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 280-289 ЦПК України, ст.150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: