Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" лютого 2018 р. 145/1993/17

2/145/214/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Шендерівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 26 серпня 1993 року померла її мати ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять житловий будинок з господарським спорудами вул. Можайського, 22 в с. Потуш Тиврівського райрну Вінницької області.

За життя її мати ОСОБА_3 належним їй майном не розпорядилася. Вона є спадкоємицею першої черги спадкування за законом після неї. Крім неї, іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом є її рідна сестра - ОСОБА_4 та брат - ОСОБА_5.

Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу положень ст.549 ЦК України 1963р., вступивши до шести місяців з часу його смерті у володіння та управління спадковим майном, а саме на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю, заволоділа належним їй житловим будинком; провела його ремонт, обробляла присадибну земельну ділянку.

Інші спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину не приймали та на неї не претендують, не заперечують щодо оформлення спадщини нею.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами в нотаріальній конторі немає можливості через відсутність юридичного документу на вище вказане нерухоме майно.

Крім того, перешкодою для оформлення спадщини є і та обставина, що в свідоцтві про її народження прізвище її матері записане як ОСОБА_6, тоді як згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_3.

Просить встановити факт, що померла 26 серпня 1993 року в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3 була її матір'ю.

Визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані по вул. Можайського, 22 в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 26 серпня 1993 року в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник Шендерівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

26 серпня 1993 року померла ОСОБА_3, що стверджується її свідоцтвом про смерть (а.с. 10), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою виконкому Шендерівської сільської ради № 329 від 30.10.2017 року (а.с. 16).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять житловий будинок з господарським спорудами вул. Можайського, 22 в с. Потуш Тиврівського райрну Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 належним їй майном не розпорядилася.

Позивач - дочка померлої, що стверджується її свідоцтвом про народження (а.с. 11), є спадкоємицею першої черги спадкування за законом після неї. Крім неї, іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом є її рідна сестра - ОСОБА_4 та брат - ОСОБА_5.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу положень ст.549 ЦК України 1963р., вступивши до шести місяців з часу його смерті у володіння та управління спадковим майном, а саме на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю, заволоділа належним їй житловим будинком, провела його ремонт, обробляла присадибну земельну ділянку, що стверджується довідкою виконкому Шендерівської сільської ради № 327 від 30.10.2017 року (а.с. 14).

Зазначені обставини відповідно до п.124 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних державними нотаріальними конторами Української РСР», затвердженої Наказом Міністерства юстиції УРСР №45/5 від 31.10.1975 року, (чинної на час відкриття спадщини), визнавалися такими, що свідчать про належне прийняття спадщини спадкоємцем.

Інші спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину не приймали та на неї не претендують, не заперечують щодо оформлення спадщини позивачкою, що стверджується їх нотаріально засвідченою заявою (а.с. 13).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами в нотаріальній конторі немає можливості через відсутність юридичного документу на вище вказане нерухоме майно.

Зазначений житловий будинок з господарськими спорудами було побудовано протягом 1956 - 1988 років, що стверджується технічним паспортом КП «ВООБТІ» від 07 серпня 2017 року (а.с. 21-27).

Відповідно до ЦК УРСР 1963 року, Закону України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постанови Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року №5-24-26, виникнення права власності на житлові будинки, споруди в сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно записів в погосподарській книзі Шендерівської сільської ради, житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Можайського, 22 в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області рахується за матір'ю позивача ОСОБА_3 (а.с. 19, 20).

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами рахується за ОСОБА_3, що стверджується довідкою виконкому Шендерівської сільської ради № 377 від 13.12.2017 р.(а.с. 18).

На земельній ділянці також розташована і огорожа № 4, яка до складу спадкового майна не входить, так як вона збудована нею уже після смерті матері в 2013 році.

Дійсна вартість житлового будинку з господарськими спорудами на час подачі позову становить 54 541,00 грн.

Житловий будинок з господарськими спорудами вважається прийнятим в експлуатацію автоматично згідно ДБН АЗ.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», так як він збудований до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (лист Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126).

Крім того, перешкодою для оформлення спадщини є і та обставина, що в свідоцтві про народження позивачки прізвище її матері записане як ОСОБА_6, тоді як згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_3.

Розходження в правописі прізвища матері позивачки виникли внаслідок невірного перекладу з російської мови її прізвища «Подзигун» на українську мову як «Подзігун».

Факт, що померла 26 серпня 1993 року в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3 була матір'ю позивачки стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 11) та свідоцтвом про смерть (а.с. 10), згідно яких ім'я та по - батькові особи, записаної матір'ю та померлої особи співпадають, а їх прізвища є співзвучними, витягом з погосподарської книги Шендерівської сільської ради за 1986 -1990 роки (а.с. 19), а також довідкою виконкому Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 21.11.2017 року № 249 (а.с. 17), з якої вбачається, що особи зі схожими прізвищами та однаковими іменами і по - батькові ОСОБА_3 та ОСОБА_6 однаочасно на території села Потуш не проживали, це одна і та ж сама особа.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Встановити факт, що померла 26 серпня 1993 року в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 правої власності на житловий будинок, позначений на плані літерою «А» 1956 року забудови з верандою «а» та ганком, загальною площею приміщень, підрахованою за формулами розрахунку площ по літ. «А», «а» 74,5 кв.м., в тому числі загальною площею житлових квартир 62,8 кв.м., житловою площею 47,3 кв.м. допоміжною площею 15,5 кв.м., площею літніх приміщень 11,7 кв.м. (який складається з коридору 1, площею 7,4 кв.м., житлової кімнати 2, площею 16,2 кв.м., житлової кімнати 3, площею 16,0 кв.м., житлової кімнати 4, площею 15,1 кв.м., котельні 5, площею 8,1 кв.м., веранди І, площею 11,7 кв.м), а також літню кухню «Б», погріб «П/Б», гараж «В», сарай «в», убиральню «в1», сарай «Г», сарай «г», хвіртку №1, ворота № 2, огорожу № 3, огорожу №5 та огорожу № 6, які розташовані по вул. Можайського, 22 в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 26 серпня 1993 року в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 13.02.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.