Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1616/17
Рішення

Іменем України

01 лютого 2018 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Шуріної Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів, -

встановив:

15 вересня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про повернення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивачпосилався на те, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2008 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 23 січня 2008 року і до повноліття дитини.

Позивач вказував на те, що 12 грудня 2016 року він звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року вказаний позов до відповідача було задоволено; виключено з актового запису № 3109 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внесені 10 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, відомості про батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також позивач посилався на те, рішеням Заводського районного суду м. Миколаїєва від 27 липня 2017 року скасовано рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2008 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, - відмовлено.

У позовній заяві позивач зазначив, що за період з вересня 2015 року по липень 2017 року з нього на користь відповідача було стягнуто аліментів у розмірі 13360 грн. 14 коп., які, на думку позивача, відповідачем отриманні безпідставно. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3360 грн. 14 коп., а також сплачений позивачем судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, при цьому 01.02.2018 його представники: ОСОБА_4; Губницька ОСОБА_5 подали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали і просили задовольнити їх у повному обсязі, також просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, при цьому 01.11.2017 також подала суду заяву, в якій повідомила, що позов визнає частково та, посилаючись на свій майновий стан, просила зменшити суму позову на 10000 грн.

Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 січня 2008 року і до повноліття дитини (а. с. 9)

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року у справі № 480/2734/16 - ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, задоволено позов ОСОБА_1; виключено з актового запису № 3109 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, внесені 10 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, відомості про батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з проведеною у справі № 480/2734/16 - ц судовою молекулярно - генетичною експертизою від 19 травня 2017 року, висновок судового експерта № 182, виключено біологічну спорідненість ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 (а. с. 7 - 8).

Рішення Заводського районного суду м. Миколаїєва від 27 липня 2017 року скасовано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3; ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, - відмовлено (а. с. 9).

В матеріалах справи містяться копії квитанцій, а також копія довідки про доходи позивача ОСОБА_1 від 01 серпня 2017 року, з яких слідує, що за період з вересня 2015 року по липень 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліментів у розмірі 13360 грн. 14 коп. (а. с. 10 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з положеннями ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Під час розгляду даної справи судом було встановлено, що виплата аліментів позивачем ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, не була добровільною, оскільки кошти з позивача ОСОБА_1 було стягнуто на підставі судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2.

Крім цього, суд враховує обставини, встановлені судом під час розгляду справи № 480/2734/16 - ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, зокрема, той факт, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_3, про що ОСОБА_2 мало бути відомо, що вказує на недобросовісність з боку набувача.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Водночас суд відхиляє доводи відповідача про зменшення суми позову через скрутний матеріальний стан відповідача, оскільки таке зменшення не передбачено нормами матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 0.0.848199755.1 від 14.09.2017.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5; номер і серія паспорта ЕР 406836)на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; номер і серія паспорта ЕО 348686) безпідставно набуті кошти в розмірі 13360 грн. 14 коп., а також 640 грн. 00 коп. судовий збір.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н. О. Шаронова

01.02.2018