РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Грібінчак К.П.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказав, що 14 лютого 2013 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у міському окрузі Прага 9 - Височани, Республіка Чехія, про що було зроблено відповідний актовий запис № 4. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Під час спільного проживання на грунті несумісності характерів та поглядів на сімейне життя стали виникати непорозуміння, взаємна відчуженість. Близько 1 року між ним та відповідачкою припинені фактичні шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі, просить їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином. 18.12.2017 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подала заперечення на позовну заяву, в яких просить суд розірвати шлюб, сина ОСОБА_4 залишити їй на виховання.

Суд, заслухавши думку представника позивача адвоката ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Статтею 60 даного закону визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Судом встановлено, що з 14 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб у міському окрузі Прага 9 - Височани, Республіка Чехія, про що було зроблено відповідний актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 9).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач ОСОБА_2 скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Оскільки ОСОБА_2 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Сторони не мають наміру спільно проживати і підтримувати шлюбні відносини. Миритися сторони не бажають, так як ніким з них не вживаються заходи для збереження сім'ї. Розлад в сім'ї є стійким та тривалим, сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Кожна із сторін живе своїм життям і не цікавиться інтересами другої сторони.

Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе, суд вважає, що сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та ст. 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який зареєстрований 14 лютого 2013 року у Чеській Республіці, м. Прага - 9 Височани, буд. 14, про що у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділу реєстрації актів цивільного стану Міського управління округу Прага - 9 у томі № 5 за 2013 рік на сторінці 220 зроблено запис за № 4 - розірвати.

Малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір»ю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6