Справа № 627/247/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - В'юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 7,11 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_2.

При житті ОСОБА_2 набув права на земельну частку (пай) розміром 7,11 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_2, в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй термін звернення до суду з позовом, встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 7,11 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого 23 травня 1994 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на його майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 7,11 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, про що свідчить копія вказаного сертифікату.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо

на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був

би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка

належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Факт, що позивач являється донькою померлого ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про її народження та про одруження, копії яких маються в матеріалах справи.

Як вбачається з відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву (вх. №2328 від 24.05.2018), то 10.02.1995 року до нотаріальної контори з сумісною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулися діти померлого ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Заяву було прийнято, зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ 10.02.0995 року за порядковим №40, спадкова справа №120/1994.

10.02.1995 року за реєстровим №183 державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Свідоцтво видано дітям померлого, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які є спадкоємцями, що спадкують в ? частці кожний, а тому позивач ОСОБА_1 має право на успадкування лише ? частини права на земельну частку (пай) та право на спадкування іншої ? частини права на земельну частку (пай) залишається за ОСОБА_3 як за спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_2

Окрім цього позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, в зв'язку з розбіжностями в правовстановлюючих документах, а саме: в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказано «ОСОБА_2», а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 його прізвище зазначено «ОСОБА_2».

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_2, до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай).

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що ОСОБА_5, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_2, має законне право на ? частину права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.529 Української РСР, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_5 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_5 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_2 - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_5 право на ? частину права на земельну частку (пай) розміром 7,11 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1).

Краснокутська районна державна адміністрація Харківської області (місцезнаходження: вул. Охтирська №1, смт. Краснокутськ, Краснокутський район, Харківська область, ).

Суддя Каліберда В. А