Провадження № 2/537/200/2018
Справа № 537/5339/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 07 листопада 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за актовим записом №1228; визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1; стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати на судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивувала тим, що 17 листопада 2014 року між не та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №1228. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що одруження виявилось невдалим; чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного, а навпаки, його ставлення до сімї і сина призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Вказані обставини спричиняють моральне страждання для неї, що унеможливлює проживання однією сімєю. ОСОБА_1 вказує, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з листопада 2017 року; почуття взаємної любові та поваги один до одного втрачені. Подружжя проживає окремо, звязки між ними втрачено. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно; збереження сімї вважає не доцільним та безрезультатним; подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, та пояснила, що подружжя проживає окремо з листопада 2017 року. Сторони мають різні погляди на виховання дітей. Також вона має двох дітей від попереднього шлюбу, які не змогли знайти спільної мови з відповідачем. Окрім того, відповідач займався підприємницькою діяльністю, в результаті якої на адресу її дітей періодично надходили погрози. Зазначені обставини вважає такими, що унеможливлюють подальше збереження шлюбу.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Шлюб між сторонами у справі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Сова) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 листопада 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1228, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №127251.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КЕ №216154.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує з листопада 2017 року, спільного господарства не веде.

Збереження шлюбу суперечить зокрема інтересам позивача.

Сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки.

Спір про поділ майна відсутній.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За викладених обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; оскільки збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача та дітей; приймаючи до уваги думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із матірю, ОСОБА_1, і суд вважає це таким, що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає залишити прізвище ОСОБА_1.

Оскільки, статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 ко.,, який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 265 Цивільно-процесуального кодексу України, частиною 3 статті 105, статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_1, місце проживання: 39600, АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_3) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 листопада 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1228, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Сова) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Супрун».

Місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., сплаченого нею при подачі позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Зоріна