Справа № 502/131/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради

про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності за спадщиною позивачем. З уточненої позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача ОСОБА_3, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1. Перед смертю ОСОБА_3 заповідала позивачу все майно, яке їй буде належати на час смерті. Після смерті ОСОБА_3 належне їй майно у вигляді вищевказаного житлового будинку позивач прийняв у спадщину за заповітом фактично, оскільки проживав за однією адресою в АДРЕСА_1, оскільки доглядав за матір'ю, яка потребувала сторонньої допомоги через хворобу. Тобто позивач фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але належним чином право власності на спадкове майно не оформлював. На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини позивач не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки був впевнений що він і так прийняв спадщину, оскільки на його ім'я був заповіт і він доглядав за матір'ю, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги через те, що не може належним чином підтвердити факт прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Жодного спору у мене з будь - якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має.

В зв'язку з зазначеним, представник позивача просив суд:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 та прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3.

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею 26,9 кв. метра, житловою площею 20,7 кв. метра, літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Е - убиральня, №1-6; I - надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

На дату розгляду справи представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав заяву про підтримання позовних вимог позивача та просив розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між рос «ОСОБА_4» 1936 р.н. та рос. «ОСОБА_3» 1941 р.н. був укладений 27.10.1961 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_2 виданим в м. Кілія Рай Бюро ЗАГС Одеської області від 27.10.1961 року, актовий запис № 163. Після реєстрації шлюбу, дружині було присвоєне прізвище «ОСОБА_3».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Кілійськм горбюро ЗАГС Одеської області, - рос. «ОСОБА_4» та рос. «ОСОБА_3» є батьками рос. «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.1996 року посвідченого державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 прийняла у спадок житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1.

Згідно довідки, виданої Кілійським бюро технічної інвентаризації № 583 від 29.08.1996 р. будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_3

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 146, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 146, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до заповіту від 01.12.2009 року посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 на випадок своє смерті заповідала ОСОБА_2 все її майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося та взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право.

З довідки наданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 174 від 26.01.2018 р. вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, інших осіб зареєстрованих за місцем проживання померлої не було.

Згідно акту депутата Кілійської міської ради від 26.01.2018 р., ОСОБА_3 була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1. На момент смерті за зазначеною адресою інших осіб зареєстровано не було, але до дня її смерті з нею сумісно з листопада 2010 р. проживав її син ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_3 потребувала на сторонній догляд.

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» 03.01.2018 р., житловий будинок по АДРЕСА_1 Одеської областіскладається з: літ. А - житловий будинок, 1961 р. забудови, загальною площею 26,9 кв. метра, житловою площею 20,7 кв. метра, літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Е - убиральня, №1-6; I - надвірні споруди.

З довідки комунального підприємства Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» від 09.01.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 є власником 1/1 частки житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з інформаційного листа від 29.01.2018 р. № 09/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є. на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 роз'яснив,що у зв'язку з тим, що пропущено визначений чинним законодавством України, строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутись до суду.

З витягу зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 50703772 від 29.01.2018 р., вбачається, що відносно ОСОБА_3, інформація відсутня.

Щодо вимог відносно встановлення факту спільного проживання та прийняття спадщини, суд виходить з наступного:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог представника позивача, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, задовольняє зазначені вимоги.

Щодо встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України непрацездатна вдова спадкує незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1233 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 та прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею 26,9 кв. м., житловою площею 20,7 кв. м., літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Е - убиральня, №1-6; I - надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников