АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2254/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя - доповідач: Слюсар Т.А.,

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.,

за участю секретаря: Макаренко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року.

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про припинення спільної часткової власності, виділення майна в натурі та визначення права власності,

зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_13 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщенням.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_2звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про припинення спільної часткової власності, виділення майна в натурі та визначення права власності.

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_13 звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщенням.

Під час провадження в суді першої інстанції відповідачем ОСОБА_9 подано клопотання про витребування доказів, а саме:

- В ПАТ «Київгаз», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 46, належним чином завірену копію договору (заяви на приєднання) щодо газопостачання будинку АДРЕСА_1;

- В ПАТ «Київенерго», що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. І. Франка, 5, належним чином завірену копію договору (заяви на приєднання) щодо електропостачання будинку АДРЕСА_1;

- В ПАТ «Київводоканал»,що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а, належним чином завірену копію договору (заяви на приєднання) щодо водопостачання і водовідведення будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року клопотання про витребування доказів задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, остільки ухвала суду першої інстанції в частині витребування договорів із третіми особами про укладенні з ними житлово-комунальні договори є необґрунтованою, а заявником не наведено жодної позиції, яких саме обставин справи стосуються дані докази, при цьому, саме клопотання спрямоване на неправомірне отримання інформації про позивача за первісним позовом та розкриття інформації, яка є з обмеженим доступом та порушення особистих немайнових прав позивача, зокрема право на таємницю інформації про фізичну особу, яка передбачена ст. 302 ЦК України; несплату заявником судового збору за подання вказаної заяви, що не було враховано судом, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити ухвалу нового змісту про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, вислухавши представникаОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідачів, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної ухвали, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України, в редакцій чинній на час винесення оскаржуваної ухвали, встановлено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Відповідно до позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_13, спірним об'єктом є будинок АДРЕСА_1.

Як убачається з матеріалів справи, в приміщенні, яке є предметом спору й цокольне приміщення, про виділ якого в натурі ОСОБА_2 заявив вимоги, містить: водовідведення (гаряча та холодна вода), електропостачання (електрощитові, вузлові), система опалення (котельня), газовідведення, насосна станція, лічильники, а також система комунікацій до кожного з приміщень, в яких мешкають співвласники будинку (а.с.62-87).

З урахуванням змісту позовних вимог, обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки районного суду про наявність підстав до задоволення клопотання.

Твердження апеляційної скарги про необґрунтованість витребування договорів позивача із третіми особами, колегія суддів визнає таким, що не спростовує факт неможливості їх отримання ОСОБА_9, остільки відповідач хоча і співвласник нерухомого майна, проте не є стороною договорів на постачання електроенергії, газу, води до спірного будинку, а інформація щодо учасників правочину є конфіденційною.

Колегія суддів враховує й долучені до відзиву на апеляційну скаргу докази про те, що представник відповідачів адвокат ОСОБА_16 звертався до відповідних юридичних осіб з метою отримання копій цих договорів, проте в задоволенні яких йому було відмовлено у зв'язку з тим, що запитувана інформація стосується особи ОСОБА_2, який не є клієнтом адвоката, а отже, їх надання не стороні договору може бути здійснено лише на вимогу суду (а.с.113,114 т.2).

Окрім цього, колегія суддів враховує і те, що за змістом клопотання, підставою подання клопотання про витребування доказів було дослідження умов договорів на постачання електроенергії, газу, води до спірного будинку, співвласником якого є ОСОБА_9 та на частину якого ОСОБА_2 просив припинити право спільної часткової власності й виділити його в натурі, а не отримання інформації про ОСОБА_2, як про фізичну особу, а тому доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» кожна особа має право:

1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається;

3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону;

4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів:

5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

Таким чином, виконання оскаржуваної ухвали жодним чином не порушує права ОСОБА_2 на захист персональних даних про його особу.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 353, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду набирає чинності негайно й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: