Справа № 716/2073/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.,

секретаря - Климус Г.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с.Кадубівці в особі Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла бабуся позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Вказане спадкове майно ОСОБА_3, відповідно до заповіту від 09.04.2010 року заповіла їй. Спадкоємицею, що має право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом є донька померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2, котра на спадщину не претендує.

Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи представника позивача, врахувавши заяву відповідача вважає, що визнання останнім позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.05.2017 року (а.с. 6).

Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно ОСОБА_3, згідно заповіту від 09.04.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №38, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла позивачу ОСОБА_2, що видно із заповіту (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи матір'ю позивача та донькою померлої ОСОБА_3 відповідно є спадкоємицею, що має право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом. Проте остання відмовилася від прийняття належної їй частки спадкового майна, що видно із її заяви уповноваженим органам нотаріату (а.с. 34).

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 не проживала, що видно із довідки Кадубовецької сільської ради №3551 від 02.11.2017 року (а.с. 8), однак спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, що підтверджується заявою (а.с. 33).

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок позивач звернулася із заявою (а.с. 46), проте у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 Вказане вбачається з копій витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49712885 від 02.11.2017 року та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1269/02-31 від 28.11.2017 року (а.с. 7, 14).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав і рахується за померлою ОСОБА_3, що довідкою Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №3824 від 07.12.2017 року (а.с. 15), з якої вбачається, що згідно по господарської книги №12 за 2016-2020 роки виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради, особовий рахунок НОМЕР_3 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3, за даним господарством закріплено земельні ділянки: 0, 26 га - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0, 34 га - для ведення особистого селянського господарства.

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що остання набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_2, як спадкоємицею майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 16), довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №401 від 28.11.2017 року (а.с. 13), житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 побудований у 1968 році, а господарські споруди до нього у 1968-1970 роках, їх вартість становить 117093 (сто сімнадцять тисяч дев'яносто три) гривні.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок загальною площею 56,30 м2 та житловою площею 48,60 м2, що в плані зазначений під літ. «А» та прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, а саме: літньою кухнею під літ. «Б», сараєм під літ. «В», гаражем під літ. «Г»., літньою кухнею під літ. «Д», вбиральнею під літ. «Е», криницею літ. «К», огорожею №1-2, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №15.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець