АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 685/525/16-ц
Провадження № 22-ц/792/40/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

з участю відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 685/525/16-ц за апеляційними скаргами представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ОСОБА_4 на рішення Теофіпольського районного суду від 18 серпня 2017 року у складі судді Самойловича А.П. по справі за позовом ОСОБА_7 до Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, треті особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - відділ житлово-комунального господарства Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області та Відділ Держгеокадастру у Теофіпольському районі Хмельницької області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинення дій та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення Базалійської селищної ради № 28 від 22 липня 1993 року у частині передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційними скаргами, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 звертаючись до суду з позовом, який в подальшому уточнила, просила визнати незаконним та скасувати п. 1 рішення Базалійської селищної ради від 9 вересня 2015 року № 3 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)», зобов'язати селищну раду надати їй дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель АДРЕСА_1, шляхом внесення змін до п. 2 вищезазначеного рішення в частині зміни цифрового показника площі 0,09 га на 0,15 га, а також зобов'язати ОСОБА_5 ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га АДРЕСА_1, здійснити знесення самочинного будівництва хліва АДРЕСА_1 та перемістити огорожу за межі земельної ділянки, що використовується для обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

____________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Самойлович А.П. Провадження № 22-ц/792/40/18

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № 47

У подальшому ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом, який уточнила, заявивши вимогу про визнання незаконним та скасуваня рішення Базалійської селищної ради № 28 від 22 липня 1993 року у частині передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га.

Зазначали, що ОСОБА_7 спірним рішенням селищної ради було передано земельну ділянку площею 0,15 га при тому, що фактичний розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, наданої їй раніше, становить 0,0667 га, чим порушено вимоги статей 6, 17, 67 чинного на час винесення рішення Земельного кодексу України станом на 1992 рік, а саме громадяни, які на момент звернення із заявою про передачу їм у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд вже користувалися такою ділянкою, мали право на отримання у власність земельної ділянки у розмірі, що дорівнює фактичному розміру земельної ділянки, якою вони володіли, але не більше 0,15 га.

ОСОБА_5 вказувала, що оскаржуване рішення було прийнято безпідставно, так як селищна рада при його прийнятті розглянула лише письмову заяву ОСОБА_7 без матеріалів, які підтверджують розмір земельної ділянки, чим порушила вимоги статей 57 і 67 ЗК України, згідно яких, земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви та матеріалів, що підтверджують її розмір.

Ухвалою Теофіпольського районного суду від 4 жовтня 2016 року позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Теофіпольського районного суду від 18 серпня 2017 року задоволено частково первинний позов та відмовлено в зустрічному.

Визнано незаконним та скасовано пункт перший рішення Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області від 09 вересня 2015 року № 3 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)».

Зобов'язано Базалійську селищну раду Теофіпольського району Хмельницької області надати ОСОБА_7 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 змінивши слова та цифри «0,09 га» на слова та цифри «0,15 га» у пункті другому рішення Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області від 09 вересня 2015 року № 3 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)».

Зобов'язано ОСОБА_4 перемістити огорожу за межі земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. У решті відмовлено.

Відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні зустрічного позову. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 з рішенням суду не погоджується просить його скасувати у частині задоволення первинного позову, у решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що в матеріалах справи відсутні об'єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 встановив огорожу саме на земельній ділянці яка використовується ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Крім того, ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснив, що встановив огорожу на межі ділянок, які використовуються ним і ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_2 - з однієї сторони та ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд АДРЕСА_1 з іншого, а тому відсутні законні підстави для зобов'язання ОСОБА_4 перемістити огорожу за межі земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

ОСОБА_4 не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій, просив його скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволені первинного позову.

Послався на порушення норм матеріального та процесуального права, не було надано належної та повної оцінки обставинам, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки суд першої інстанції дійшов їх без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Станом на 9 вересень 2015 року позивач не виконав рішення виконавчого комітету Базалійської селищної ради № 28 «Про розгляд заяв громадян на передачу земельних ділянок у власність» та не здійснював жодних дій на спірній земельній ділянці, тим самим не реалізувавши своє суб'єктивне право та охоронюваний законом інтерес.

А тому суд першої інстанції безпідставно визнав незаконним та скасував п. 1 рішення Базалійської селищної ради № 3 від 9 вересня 2015 року, яке є законним, оскільки вносить зміни в додаток № 2 рішення виконкому селищної ради № 28 на момент, коли реалізація суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу ще не було здійснено.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інста3цнії, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_7 є власником житлового АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданим виконкомом Базалійської селищної Ради народних депутатів 20 грудня 1989 року.

Відповідно до господарської книги Базалійської селищної ради в домогосподарстві про АДРЕСА_1 головою якого є ОСОБА_7, перебуває в користування земельна ділянка, площею 0,15га з цільовим призначенням для обслуговування і будівництва житлового будинку та господарських споруд і земельна ділянка, площею 0,28 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_5 є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 14 грудня 2004 року державним нотаріусом Теофіпольського райнотокругу за № 2855.

ОСОБА_8, ОСОБА_9 в порядку спадкування є власниками 1/4 частки кожна з відповідною частиною господарських будівель вищезазначеного житлового будинку по АДРЕСА_2

До складу даного домогосподарства по АДРЕСА_2, крім самого житлового будинку, входять цегляний хлів «Б» та цегляний льох «В», які розташовані на протилежній стороні даного провулку від самого житлового будинку.

Відповідно до господарської книги Базалійської селищної ради в домогосподарстві про АДРЕСА_2, головою якого є ОСОБА_5, перебуває в користування земельна ділянка, площею 0,23 га

Рішенням виконавчого комітету виконавчого комітету Базалійської селищної ради № 328 від 22 липня 1993 року ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд 0,15 га по АДРЕСА_2 та 0,14 га для ведення особистого підсобного господарства.

Між сторонами існує спір щодо меж земельних ділянок, суміжна межа земельних ділянок сторін у визначеному законом порядку не встановлена та сторонами не погоджена.

В липні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до Базалійської селищної ради з заявою про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості по АДРЕСА_1 площею 0,15 га.

Рішенням 34 сесії Базалійської селищної ради № 3 від 9 вересня 2015 року вирішено внести зміни до рішення виконавчого комітету виконавчого комітету Базалійської селищної ради № 328 від 22 липня 1993 року в частині надання ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 0,14 га для ведення особистого підсобного господарства та зменшити розмір вказаної ділянки з цифри 0,14 га змінивши на 0,09 га. Надано дозвіл ОСОБА_7 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд про АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма передбачена ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Частиною 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Однак, в даному випадку Базалійська селищна рада, своїм рішенням внесла зміни до рішення виконавчого комітету, хоча до повноважень сільської, селищної, міської ради не входить зміна рішень виконавчого комітету, а лише його скасування.

Також згідно ст. 106 Земельного кодексу України визначені обов'язки щодо визначення спільних меж, зокрема, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними.

Відповідно до статті 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

При зверненні до уповноваженого органу з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки заявником зазначається не точна, а орієнтовна площа земельної ділянки, точна площа визначається згідно виготовленою технічною документацією із землеустрою.

Однак, селищна рада, надаючи ОСОБА_7 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлових будинків і споруд орієнтовною площею 0,09 га, а не заявленою площею у 0,15 га, обмежила заявника у її праві на одержання земельної ділянки максимальною площею 0,15 га згідно норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, визначених ст. 121 ЗК України, не навівши при цьому достатніх та переконливих підстав відсутності в користуванні ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 Теофіпольського району земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків і споруд площею у 0,15 га.

Крім того, як вбачається з по господарської книги Базалійської селищної ради в домогосподарстві про АДРЕСА_1 головою якого є ОСОБА_7, на даний час перебуває в користування земельна ділянка, площею 0,15 га з цільовим призначенням для обслуговування і будівництва житлового будинку та господарських споруд і земельна ділянка, площею 0,28 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Жодних об'єктивних даних, що вказані площі земельних ділянок не відповідають площі земельних ділянок, які перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_7, в погосподарські книги були внесенні зміни щодо зменшення площ земельних ділянок не встановлено, відповідних доказів суду надано не було.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_5, то при вирішення спору в цій частині суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 набула право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 в 2004 році через 11 років після суміжної передачі земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_7 Тобто на час винесення оскаржуваного рішення виконавчого комітету Базалійської селищної ради ОСОБА_5 не була користувачем суміжної земельної ділянки, а тому на час ухвалення даного рішення її права ніяким чином не порушувались.

Попередній власник земельної ділянки по АДРЕСА_2 ніяких претензій з даного приводу не заявляв.

При цьому, як вже було вказано вище за погосподарськими книгами Базалійської селищної права у ОСОБА_7 перебуває в користуванні земельна ділянка, площею 0,15га з цільовим призначенням для обслуговування і будівництва житлового будинку та господарських споруд і земельна ділянка, площею 0,28 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Отже, рішення виконавчого комітету Базалійської селищної ради № 328 від 22 липня 1993 року було винесено на підставі наявних документів та в межах повноважень виконавчого комітету, та на той час не порушували права ОСОБА_5

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про скасування пункту першого рішення рішення Базалійської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області від 09 вересня 2015 року № 3 та зобов'язанння Базалійську селищну раду Теофіпольського району Хмельницької області надати ОСОБА_7 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, відмови в позові ОСОБА_5В є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг, що в матеріалах справи відсутні об'єктивні дані, що площа земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд складає 0,15 га, площа даної земельної ділянки складає 0,0667 га спростовуються дослідженими матеріалами справи і доказами, а саме наданою до суду селищною радою випискою з погосподарської книги Базалійської селищної ради, за якою у ОСОБА_7 перебуває в користуванні земельна ділянка, площею 0,15 га з цільовим призначенням для обслуговування і будівництва житлового будинку та господарських споруд.

Однак, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 в частині зобов'язання ОСОБА_4 перемістити огорожу за межі земельної ділянки, що використовується ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд суд допустився помилки.

Як встановлено судом між сторонами існує спір про межі між суміжними землекористувачами, який не вирішено органом місцевого самоврядування.

Межі земельних ділянок в порядку ст.ст. 106-107 Земельного кодексу України не відновлено, а тому висновки суду, що огорожа зведена ОСОБА_4, порушує права суміжного землекористувача ОСОБА_7 та зведена на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні позивача, є передчасними.

Такі висновки суду не підтверджуються відповідними доказами і при цьому суд не вказав на підставі яких об'єктивних даних суд прийшов до такого висновку.

За таких обставин рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_7 про зобов'язанння ОСОБА_4 перемістити огорожу за межі земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд і стягнення з ОСОБА_4 судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині позову нового рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог позивача ОСОБА_7

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду від 18 серпня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_7 про зобов'язання ОСОБА_4 перемістити огорожу за межі земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та стягнення з ОСОБА_4 судових витрат скасувати та в цій частині позову відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2018 року.

Судді (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Л.М. Грох

(підпис) О.І.Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко