ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3627/17 Номер провадження 22-ц/814/429/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухваленого 30 травня 2018 року в приміщенні суду в м. Полтава у складі судді Тімошенко Н.В.

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2012 року у розмірі 35 090,51 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 18.12.2012 року ОСОБА_2 уклав з банком договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначало, що у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість у розмірі 35 090,51 грн, яка підлягає стягненню з нього в судовому порядку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1386,30 грн. та 63,21 грн. судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що позивач звернувся із вказаним позовом поза межами строків позовної давності, а тому стягненню підлягає виключно тіло кредиту.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ «ПриватБанк», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою, що банк звернувся до суду із позовом в межах загальних строків позовної давності.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, 18.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послу, наданої Позивачем в якості доказу укладення кредитної угоди, відповідач підписав зазначену Анкету 18.12.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із зазначеної Анкети-заяви вбачається, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з тарифами банку, які надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Згідно з п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити) кредитний ліміт.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач належним чином не виконував вимоги договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 28.02.2017 року має заборгованість у розмірі 35090,51 грн, яка складається з: 1386,30 грн. - заборгованість за кредитом, 27713,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3844,01 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1647,17 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Сторонами у справі визнано, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснив у червні 2014 року.

Із вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду у травні 2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором у межах строків позовної давності: 3 роки для процентів за користування кредитом та 1 рік за пенею.

Згідно розрахунку (а.с. 3-4), наданого позивачем та не спростованого відповідачем, за період з червня 2013 року по лютий 2017 року було нараховано заборгованість по процентам у розмірі 27 043,62 грн. З урахуванням сплачених у червні 2014 року грошових коштів у розмірі 301,74 грн. загальна заборгованість складає 26 741,88 грн.

Згідно вищевказаного розрахунку, заборгованість відповідача по нарахованій пені та комісії в мажах спеціального строку позовної давності становить 900 грн.

Вимога щодо стягнення штрафів є безпідставною.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з ОСОБА_2 штрафів не підлягає задоволенню.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», вказує виключно на факт пропуску банком строку позовної давності. Інших заперечень до судів першої та апеляційної інстанції ним або його представником подано не було.

Виходячи з викладеного, стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2012 року у розмірі 29 028,18 грн., яка складається з: 1386,30 грн. - тіло кредиту; 26 741,88 грн. - заборгованість по процентам; 900 грн - пені та комісії.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Виходячи з того, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню в межах 82,7%, то пропорційно задоволеним вимогам з відповідача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, а саме 3 308 грн.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 028,18 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3 308 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Т.О. Кривчун

О.В. Чумак