Справа № 301/2629/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.

секретаря Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 20 червня 2018 року у справі №301/2629/17 (Головуючий: Золотар М.М.), -

встановив:

20 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому після уточнення вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що вона та відповідач з 09.12.2011 року по 22.11.2016 року перебували в шлюбі, від якого народився син ОСОБА_3. Після припинення спільного проживання відповідач припинив матеріально забезпечувати сина, піклуватися про їхній майновий стан. Відповідач є працездатним, має відповідні доходи та спроможний сплачувати аліменти.

В свою чергу ОСОБА_1 пред'явив зустрічний позов про виключення відомостей про його батьківство з актового запису №54 від 04.11.2011 року про народження ОСОБА_3. Позов обґрунтовано тим, що він не являється біологічним батьком ОСОБА_3.

Рішенням Іршавського районного суду від 20.06.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 від заробітку. В обґрунтування скарги посилається на те, що судом не враховано всіх обставин, які мають значення по справі. Наразі він офіційно працює, а тому наявні підстави для стягнення з нього аліментів у частці від його доходу. Також у нього на утриманні є ще двоє дітей: син ОСОБА_5 від другого шлюбу та донька його теперішньої дружини ОСОБА_7 Стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 грн. унеможливить належне матеріальне забезпечення його сина, не кажучи вже про нього, дружину та її доньку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2011 по 22.11.2016 року (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 04.11.2011 року, виданого ВК Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, 27.10.2011 року народився ОСОБА_3, батьком якого записаний ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно довідки ВК Малораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області №1434 від 11.12.2017 року ОСОБА_3 з травня 2012 року проживає разом з матір'ю за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її повному утриманні (а.с.8).

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи №32 за генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_1 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народженої гр.ОСОБА_1 з імовірністю 99,99998% (а.с.71-77).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч.1, 2 ст.184 СК України).

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд першої інстанції встановив, що оскільки відповідач є молодою особою працездатного віку, а також зважаючи на встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, виходячи з вимог розумності та справедливості, вірно визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину.

Колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що він офіційно працевлаштований, його дохід становить близько 3400 грн. на місяць (а.с.28), а також те, що на його утриманні перебуває син від другого шлюбу ОСОБА_5 (а.с.25). Однак на думку колегії суддів вказані обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, стягнутих судом, позаяк відповідач є молодою працездатною особою, а визначений судом розмір аліментів не являється завеликим та покладає на відповідача надмірний тягар.

З приводу посилання апелянта на перебування на його утриманні дружини та її доньки від першого шлюбу, колегія суддів констатує, що у доньки дружини від першого шлюбу ОСОБА_7 наявний біологічний батько (а.с.26), а відтак саме на ньому лежить обов'язок її утримувати. Щодо дружини відповідача ОСОБА_6, то матеріали справи не місять жодних доказів того, що на ОСОБА_1 покладено обов'язок її утримувати згідно приписів Глави 9 СК України. За таких обставин, колегія суддів визнає такі доводи апеляційної скарги безпідставними.

Щодо твердження апелянта про те, що в нього наявний офіційний дохід, а тому аліменти слід стягувати з нього у частці від доходу, то згідно приписів ч.3 ст.181 СК України вибір способу стягнення аліментів належить виключно особі, на утриманні якої перебуває дитина.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України, є підставою для залишення без задоволення скарги, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районногосуду від 20 червня2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: