Ухвала

Іменем України

09 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 640/20253/16-ц

провадження № 61-6188ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, подану адвокатом - ШерстюкомРусланом Вікторовичем, на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В

Підпунктами 11, 14 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скаргаОСОБА_4, подана адвокатом Шерстюком Р. В., на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року, з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 325 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду та вирішення справи судами попередніх інстанцій.

Адвокатом ОСОБА_4 - ШерстюкомР.В. подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на поважність причин його пропуску, а саме - несвоєчасність отримання копії повного тексту оскаржуваного рішення апеляційного суду.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання тексту оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов'язковим елементом касаційної скарги, він підлягає поновленню.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2015 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки «HyundaiAccen», державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з її автомобілем марки «Rover620», державний номерний знак НОМЕР_2, унаслідок чого її автомобіль було пошкоджено, та відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 82В від 18 жовтня 2016 року вартість майнового збитку з урахуванням зносу скаладає 38 921 грн 27 коп., а вартість відновлювального ремонту - 83 903 грн 27 коп. ОСОБА_4 вказувала, що вина відповідача підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2015 року. Також позивач зазначала, що відповідно до договору № АІ 7754370 від 27 лютого 2015 року відповідальність ОСОБА_7застрахована у ПАТ «НСК «Оранта», а розмір страхової шкоди за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тис.грн на одного потерпілого. Посилаючись на те, що страхувальником у добровільному порядку їй було сплачено лише 18 тис. грн, ОСОБА_4 просила стягнути на її користьз ПАТ «НСК «Оранта» суму страхового відшкодування у розмірі 20 921грн 27 коп, а з ОСОБА_7 - суму майнових збитків у розмірі 44 982 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «НСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 20 921грн 27 коп.Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 суму майнових збитків в розмірі 44 982 грн.Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «НСК «Оранта» задоволено, рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 липня 2017 року змінено, скасовано його в частині стягнення з ПАТ «НСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 20 921 грн 27 коп. та відмовлено у задоволенні позову у цій частині. В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Додатковим рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 - Шерстюк Р.В. просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в позові, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судові рішення в частині задоволення позову до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справах з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті провадження, якщо, зокрема, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, винним в якій визнано ОСОБА_7

Із дослідження від 27 травня 2015 року вбачається, що майновий збиток згідно умов страхування визначено на підставі протоколу огляду та калькуляції відновлювального ремонту, який складав 18 578 грн 03 коп. При огляді пошкодженого автомобіля була присутня ОСОБА_8, яка щодо повноти, правильності складання протоколу, вартості майнового збитку не заперечувала.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження від 18 жовтня 2016 року на, яке здійснено на замовлення ОСОБА_4 та проведене майже через півроку після дорожньо-транспортної пригоди, майновий збиток з урахуванням зносу становить 38 921 грн 27 коп., вартість відновлювального ремонту - 83 903 грн 27 коп.

Суму страхового відшкодування у розмірі 18 578 грн 03 коп. ОСОБА_4 сплачено 18 серпня 2015 року, які вона отримала та претензій до страхової компанії не мала.

Посилання ОСОБА_4 на те, що дослідження від 27 травня 2015 року на підставі якого позивачу виплачено страхове відшкодування, не є належним доказом, оскільки його складено не оцінювачем, тому сума страхового відшкодування нижча ніж та, яку зазначено у висновку експертного дослідження, проведеного на її замовлення є безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 34.4 статті зазначеного Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком МСТБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МСТБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Огляд пошкодженого транспортного засобу здійснювався аварійним комісаром страхової компанії в присутності ОСОБА_4

Розрахунок майнового збитку проведено відповідно до положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісний транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року.

Правильними є висновки апеляційного суду про те, що позивачу, як того вимагає Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 578 грн 03 коп., підстав для додаткового стягнення НАСК «Оранта» страхового відшкодування в розмірі 20 921 грн 27 коп. немає.

Із оскаржуваного рішення апеляційного суду, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В

Клопотання ОСОБА_4, подане адвокатом Шерстюком РусланомВікторовичем, про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_6 про відшкодування шкоди в розмірі 20 921 грн 27 коп. відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
В. М. Коротун
В. П. Курило