Провадження № 2-о/237/96/18
Справа № 237/420/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.18 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Марїнський районний відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту народження дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона 29 червня 2017 року, перебуваючи в місці свого фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, народила дівчинку. Однак через ту обставину, що на теперішній час м. Донецьк є тимчасово окупованою територією та не контролюється владою України, вона не має можливості отримати свідоцтво про народження дитини. В підтвердження цього факту лікарським закладом було видано медичне свідоцтво про народження дитини. Оскільки медичне свідоцтво про народження дитини видано медичною установою, яка знаходиться на території, яка не контролюється Україною, заявник змушений звернутися до суду та в судовому порядку встановити факт народження дитини. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Просить суд встановити факт того, що вона, ОСОБА_1, 29 червня 2017 року народила доньку.

26.01.2018 року заявник звернулась до Марїнського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію народження, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації, оскільки заявником на підтвердження факту народження дитини предявлено медичні документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».

Заявник та представник заінтересованої особи до суду не зявились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорта громадянина України ВК102848 ОСОБА_1 народилась 15 серпня 1988 року в м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 453995, виданого 13.02.2017 року Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 13.02.2017 року.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 535/695 від 29.06.2017 року ОСОБА_1 29.06.2017 року народила дитину жіночої статі (дівчинку). Пологи за рахунком перші.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до абз.1 та абз.2 ч.4 ст.13 Закону України«Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку,визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров»я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 року № 9, медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного КодексуУкраїни батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п.7 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Суд вважає, що матеріалами справи підтверджується факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 29.06.2017 року в м. Донецьк народила дитину жіночої статі (дівчинку).

Оскільки заявник з наявними в неї документами не може зареєструвати народження дитини, то її заяву необхідно задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації факту про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її батькам.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст.10,60,212-215,223,234,251-256 ЦПК України,ст.144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 Сергіївни про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 29.06.2017 року в м. Донецьку Донецької області народила дитину жіночої статі (дівчинку).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 12.02.2018