АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3594/15-ц Номер провадження 22-ц/786/825/18Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С. Д. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

16 березня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Карпушин Г. Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства власників квартир «Ініціатива» Полтавської міської ради, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Подільської (Ленінської) районної у м. Полтаві ради, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, та позовом ОСОБА_2, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 до Товариства власників квартир «Ініціатива» Полтавської міської ради, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Подільської (Ленінської) районної у м. Полтаві ради, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5.

Виключено з Державного реєстру прав на нерухоме майно реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_2 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна кв.АДРЕСА_1 -НОМЕР_1, номер запису про право власності НОМЕР_2 від 23.08.2013 року.

В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про усунення від права на спадкування - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме: сплачену суму судового збору при подачі позову до суду 3351, 25 грн., сплачену суму судового збору за подачу заяви про забезпечення позову 413, 30 грн., витрати на замовлення експертизи 800,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 14 750 грн.00 коп., а всього 19314,55 грн.

З даним рішенням суду не погодилася ОСОБА_2, та подала на нього апеляційну скаргу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що вирішуючи питання стягнення судових витрат за позовні вимоги з ОСОБА_3, місцевий суд невірно застосував норми законодавства, в зв'язку з чим сума судового збору при подачі позовної заяви була стягнута із позивача не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, що у вересні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій прохала визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5.

Так, за вказану вище позовну вимогу майнового характеру нею було сплачено судовий збір у розмірі 2800 грн., виходячи з того, що середня ринкова вартість аналогічних квартир у м. Полтаві складає 270-290 тис. грн.

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що у червні 2016 року позивач ОСОБА_3 змінила та доповнила позовну заяву, де нею було заявлено ще одну вимогу немайнового характеру, за яку вона відповідно сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет» який діяв на 2015 рік, мінімальна заробітна плата, складала 1218 грн., а тому судовий збір повинен був сплачуватися за ставками, які діяли у 2015 році.

Статтею 4 частиною 2 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставок судового збору. Так, пунктом 1.1. закріплено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6090 грн).

Відповідно до п.16 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК в редакції чинній на момент прийняття рішення). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюєтся судом із наступним стягненням недоплаченного або з поверненням передплаченого судового збору.

Однак, за результатами розгляду справи судом першої інстанції залишилося не вирішеним питання щодо дійсної вартості спірного майна та стягнення в повному обсязі з ОСОБА_3 судових витрат за позовні вимоги майнового характеру та їх розподіл відповідно до ст.88 ЦПК України (в редакції №1618-ІV від 18.03.2004 року, чинній на момент винесення рішення).

Згідно вимог ч.1 ст. 220 ЦПК України (в редакції №1618-ІV від 18.03.2004 року, чинній на момент винесення рішення), а також вимог ч. 1 п.3 ст. 270 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення прийняте районним судом, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та їх розподіл.

Керуючись ч.3 ст. 365 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства власників квартир «Ініціатива» Полтавської міської ради, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Подільської (Ленінської) районної у м. Полтаві ради, Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, та позовом ОСОБА_2, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна про усунення від права на спадкування - повернути до Ленінського районного суду м. Полтави для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в місячний строк.

В касаційному порядку ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Полтиавської областіГ. Л. Карпушин

З оригіналом згідно: