Справа № 567/1404/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини

встановив:

в Острозький районний суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем звернулася ОСОБА_1

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 Вказує, що в 2003 році ОСОБА_3 захворіла та переїхала до заявника за місцем її проживання в с.Хорів та з того часу і до смерті постійно проживала в с.Хорів Острозького району Рівненської області. Зазначає, що на момент смерті її мати фактично проживала за місцем проживання заявника, проте була зареєстрована в квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Посилається на те що, враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність інших спадкоємців за законом, вона, відповідно до ст. 1268 ЦК України, має право на спадкування за законом у першу чергу, однак будучи спадкоємцем ОСОБА_3 не може оформити своє право на спадщину та в зв'язку з цим просить встановити факт її постійного проживання з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву в повному об"ємі, просять суд її задоволити.

На доведення заяви зазначили, що ОСОБА_3 була матір"ю заявника ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника. Посилаючись на те, що заявник є спадкоємцем ОСОБА_3, однак не має змоги оформити свої спадкові права, просять встановити факт постійного проживання заявника з ОСОБА_3 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказують, що за життя ОСОБА_3 заповіту не склала, спадкові справи після її смерті не заводились.

Зазначають, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, за законом першої черги, як така що постійно проживала зі спадкодавцем на момент її смерті, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадщину, оскільки хоча на момент смерті її мати фактично проживала за місцем проживання заявника, проте була зареєстрована в квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Зазначають, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідне для спадкування за законом прав та обов'язків, що належали ОСОБА_3

Заявник додатково пояснила, що спочатку її матір ОСОБА_3 проживала з її дочкою ОСОБА_4 Однак в серпня 2003 р. ОСОБА_3 захворіла та потребувала постійного догляду, тому заявник забрала її за місцем свого проживання в с.Хорів Острозького району Рівненської області. Зазначила, що ОСОБА_3 постійно проживала з нею в с.Хорів, починаючи з 2003 року та до дня смерті. Вказує, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від неї. Однак свої спадкові права належним чином оформити не має можливості, оскільки відсутні дані, які б підтверджували факт прийняття спадщини.

Представник заінтересованої особи - Хорівської сільської ради Острозького району в судове засідання не з'явився, в поданій на адресу суду заяві просить розглядати справу в його відсутності, заяву ОСОБА_1 підтримує.

Заінтересована особа приватний нотаріус Острозького районного нотарілаьного округу Бернацька І.М. в судове засідання не з'явилась, подала на адресу суду заяву з проханням здійснювати розгляд справи в її відсутності.

Суд, вислухавши заявника, представника заявника та свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

До зазначеного висновку суд дійшов на підставі аналізу показів свідків, пояснень заявника та письмових доказів.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є дочкою заявника та онучкою ОСОБА_3 Зазначила, що ОСОБА_3 проживала разом з нею до 2003р. В 2003 році ОСОБА_3 захворіла, а тому ОСОБА_1 забрала її проживати до себе, де вона проживала до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, проте була зареєстрована за місцем проживання в с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з заявником. Зазначила, що їй відомо, що в 2003 році ОСОБА_1 забрала ОСОБА_3 проживати до себе в с.Хорів, так як вона була хвора та потребувала догляду. З 2003 року ОСОБА_3 постійно проживала з ОСОБА_1 в с.Хорів до своєї смерті.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, її матір"ю зазначена ОСОБА_3, а батьком ОСОБА_8 (актовий запис №3 від 17.05.1948р.).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 встановлено, що 26.01.1969р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №2). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

Згідно довідки Хорівської сільської ради №3161 від 25.09.2017 року вбачається, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживала без реєстрації в с.Хорів Острозького району разом із дочкою ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хорів Острозького району Рівненської області (актовий запис №37 від ІНФОРМАЦІЯ_1).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50720756 від 30.01.2018 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №50720773 від 30.01.2018р. вбачається, що відомості про складення ОСОБА_3 заповітів в Спадковому реєстрі відсутні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином статею1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов'язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз'яснень викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні з пояснень заявника, свідків, письмових доказів встановлено, що ОСОБА_3 з серпня 2003 року проживала з ОСОБА_1 за місцем її проживання в с.Хорів Острозького району однією сім"єю та здійснювала за нею догляд.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник, дані докази повністю узгоджуються з заявою ОСОБА_1, її поясненнями в судовому засіданні, поясненнями свідків і є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із матір'ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Одночасно суд приймає до уваги, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем.

На підставі ст. 315 ЦПК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 57, 265 ЦПК України суд

вирішив:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини в с.Хорів Острозького району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2018 року.

Суддя Острозького районного суду Назарук В.А.