Справа №461/4193/17
Провадження №2/461/189/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 06.06.2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/page.php?31, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Стверджує, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Стверджує, що ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, відповідач у порушення умов кредитного договору не виконав свої зобовязання за вказаним договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 18.05.2017 року має заборгованість у сумі 110097,04 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 13927,45 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 87600,68 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2850,00 грн.; а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 5218,91 грн. штраф (процентна складова). З огляду на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому просить позов задоволити.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак одночасно із позовом подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Проти постановлення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, однак через канцелярію суду представник відповідача подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову заперечує, просить у такому відмовити згідно письмових заперечень.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у звязку з неявкою всіх сторін у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази їх в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.06.2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав від банку кредит у сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Банк оформив відповідачу кредитну картку і здійснював обслуговування платіжних операцій відповідача із використанням платіжної картки.

Відповідно до умов договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язувалась повертати кредитні кошти відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг».

Підставою звернення позивача до суду з позовом до відповідача є наявність боргу який станом на 18.05.2017 року складає 110097,04 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 13927,45 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 87600,68 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2850,00 грн.; а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 5218,91 грн. штраф (процентна складова) (а.с.3).

Згідно розрахунку заборгованості по кредитній картці ОСОБА_2 вбачається, що у листопаді 2014 року з її картки було знято 13927,45 гривень (а.с.3).

Встановлено, що 12.11.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Так, з витягу з кримінального провадження №0004228 від 13.11.2014 року вбачається, що 11.11.2014 року, приблизно о 21:50 год. невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довірою, представившись працівником «Приватбанку», заволоділа коштами ОСОБА_2 у сумі 17851,00 грн., які зняла з банківських карток останньої (а.с.101).

Суд зазначає, що у матеріалах справи також знаходиться повідомлення про початок досудового розслідування №67/10386 від 13.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_2 повідомлено, що її заява про вчинене кримінальне правопорушення, з приводу шахрайських дій невідомої особи, яка надійшла до слідчого відділу Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 12.11.2014 року розглянута та встановлено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України (а.с.102).

Окрім того, ОСОБА_2 щодо розслідування вищевказаного кримінального провадження Сумським ВП ГУНП України у Сумській області повідомлено про те, що таке розслідується, прийнято ряд конкретних слідчих дій, направлених на встановлення обєктивної істини та встановлений термін їх виконання (а.с.103).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до ст.40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб'єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів. Моніторинг має проводитися постійно за параметрами, встановленими правилами відповідної платіжної системи.

Пунктами 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, встановлено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У свою чергу п.8 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ №705 від 05.12.2014 року визначено, що емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі №6-71цс15. (перевірено)

Судом встановлено, що позивач не довів факту, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а також не спростовано доводів відповідача про те, що вказані грошові кошти були зняті невідомими особами з її карткового рахунку та ними отримані, що в результаті призвело до списання коштів з її рахунку. Крім того, відповідач своєчасно повідомила поліцію про зняття коштів невідомими особами.

Не встановивши обставин, які доводять, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки кошти були зняті з рахунку відповідача невстановленими особами і вина відповідача відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.37, 40-1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.ст. 1054, 1073 ЦК України, ст.ст. 8-14, 141, 246, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.