справа №176/250/18
провадження №2-н/176/15/18
У Х В А Л А

07 лютого 2018 р. суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2017 року на адресу суду надійшла заява в порядку наказного провадження ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї документами приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Однак, в порушення зазначених положень закону, форма та зміст вимог заявника не відповідає п. 4 або п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Дана стаття містить виключний перелік вимог за якими судом може бути видано судовий наказ.

Так п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлює, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Будь-якої іншої умови дана вимога за законом не містить, тому включення заявником у заяву про видачу судового наказу інших додаткових умов до вказаної вимоги - виключає можливість видачі судового наказу.

Крім того, пункт 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлює, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, заявницею ОСОБА_1 порушені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу в частині вимоги, за якою може бути виданий судовий наказ, що встановлені п.4 ч.2 ст. 163 ЦПК України, оскільки предявлена нею вимога не відповідає ні п.4 ч.1 ст. 161 ні п.5 ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, заявнику слід чітко вказувати вимогу, за якою може бути видано судовий наказ, що передбачені ч.1 ст. 161 ЦПК України. У разі пред'явлення додакових вимог, не визначених у вказаній статті, заявнику слід звертатись до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз'яснити заявнику, що вона має право на повторне звернення до суду з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до суду апеляційної інстанції через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського

міського суду К.А. Гусейнов