233 № 233/3464/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря судового засідання Вареніченко В.А., Мішиної А.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до комунальної установи «Центральна районна лікарня», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_4 до комунальної установи «Центральна районна лікарня», комунальної установи «Лікувально-профілактична установа міська лікарня № 5» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 400000,00грн., завданої працівниками відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 неналежним виконанням своїх посадових обовязків. В позовній заяві посилався на те, що 03.07.2011 року водій ОСОБА_9 в стані алкогольного спяніння спричинив ДТП, в наслідок якого помер син позивачів ОСОБА_10 Проте через порушення вказаними лікарями своїх посадових обовязків було складено з недоліками медичні документи щодо стану спяніння ОСОБА_9, в звязку з чим судом, що розглядав кримінальну справу стосовно ОСОБА_9В, вказаний документ було визнано недопустимим доказом, що дало можливість застосувати до ОСОБА_9 амністію та звільнити від кримінальної відповідальності. 31.05.2016 року постановою слідчого була визнана вина медичних працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та причинний зв'язок їх халатних дій із звільненням ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії. Більше ніж шість з половиною років позивачі відчувають моральні страждання, спричиненні їм неправомірними діями медичних робітників, які проявляються в душевних стражданнях та по життєвими негативними наслідками, які повязані із не притягненням до кримінальної відповідальності винуватця смерті їх сина. Враховуючи те, що вказані лікарі є працівниками медичних установ відповідачів по справі, вважали, що КУ «ЛПУ міська лікарня № 5» та КУ «ЦРЛ» мають відшкодувати позивачам моральну шкоду, яку вони оцінили в 400 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив, вказавши, що з відповідачів на відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам, слід стягнути по 200000 грн. для кожного позивача, та пояснив, що водій ОСОБА_9, який винний у смерті їх сина, не поніс справедливого покарання через те, що внаслідок халатних дій лікарів, у кримінальній справі було втрачено важливий для потерпілих доказ щодо наявності в крові обвинуваченого етилового спирту, що, в свою чергу, було б поставлено йому у провину та позбавило би можливості застосувати до ОСОБА_9 амністію.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що між діями вказаних лікарів та не притягненням до відповідальності ОСОБА_9 відсутній причино-наслідковий звязок, та позивачами не надані докази щодо їх вини, а також щодо спричинення позивачам моральної шкоди, а також його розміру. В матеріалах справи також наявне заперечення на позовні вимоги, підписані головним лікарем КУ «ЛПУ міська лікарня №5» та датовані 12.09.2017 року, в яких зазначено, що позивачі не надали доказів до позовної заяви, які б підтверджували заподіяння їм моральної шкоди діями медичних працівників.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та їх представник ОСОБА_11 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В тому числі вказані треті особи отримували судові повістки за місцем їх роботи, а їх представник повідомлялася про час та місце розгляду справи особисто в приміщенні суду, а також шляхом надсилання за адресою проживання судових повісток. В судовому засіданні, що відбулось 31.10.2017 року, 04.12.2017 року, 11.12.2017 року, 20.12.2017 року представник третіх осіб ОСОБА_11 надала пояснення щодо відсутності вини вказаних лікарів у спричиненні позивачам моральної шкоди.

Розгляд справи неодноразово відкладався через необхідність витребувати додаткові докази по справі та через невчасне їх надходження до суду. Також розгляд справи відкладався у звязку із неявкою представника відповідача та неодноразову неявку в судове засідання третіх осіб та їх представника. Крім того, у звязку із значною кількістю письмових доказів, що досліджувались в судовому засіданні, по справі неодноразово оголошувалась перерва.

Під час розгляду справи відбулось процесуальне правонаступництво відповідача комунальної установи «Лікувально-профілактична установа міська лікарня № 5» до комунальної установи «Центральна районна лікарня». Так відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальна установа «Центральна районна лікарня» є правонаступником юридичної особи - комунальної установи «Лікувально-профілактична установа міська лікарня № 5».

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження суд дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що в Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області розглядалась кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Серед інших потерпілими по справі були визнані батьки померлого ОСОБА_12 ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2013 року, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28.01.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2014 року, та яка набрала законної сили, провина підсудного ОСОБА_9 в обсязі, встановленому у вказаній постанові, була повністю доведена, а саме: ОСОБА_9 03.07.2011 року, біля 15.30 годин, в світлу пору доби, діючи в порушення вимог п. 12.4 и п. 12.9б Правил дорожнього руху, керуючи на підставі тимчасового реєстраційного талону належному йому технічно справним автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер Б5501ДО, з перевищенням максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті, зі швидкістю не менше 99,1 км/год. здійснював на ньому рух по проїзній частині вул. Мирошниченка в м. Костянтинівка Донецької області, зі сторони м. Артемівська в напрямку м. Донецька. Проїжджаючи ділянку проїзної частині вул. Мирошниченка в районі опори лінії електропередач № 94, водій ОСОБА_9, діючи з необережності, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху, маючи обєктивну можливість своєчасно виявити стоячій попереду в попутному йому напрямку у правого краю проїзної частини вул. Мирошниченка автомобіль DAEWOO Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, з водієм ОСОБА_12, проявляючи злочинну самовпевненість, будучи неуважним, не застосував своєчасних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду, в результаті чого скоїв зіткнення із задньою частиною вказаного стоячого автомобіля DAEWOO Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_12 від отриманих поранень помер.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що в матеріалах вказаної кримінальної справи був наявний Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння від 03 липня 2011 року, в якому відсутні висновки огляду. Висновок про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння водіїв транспортних засобів не було оформлено виключно у відповідності із вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого спяніння або перебування під дією лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, із чого випливає, що факт знаходження ОСОБА_9 у стані алкогольного спяніння в момент скоєння злочину в установленому законом порядку не встановлено, і вказану обставину було виключено з обсягу звинувачення, що предявлено ОСОБА_9

Відповідно до ст. 7 ч. 1 п. «з» ЗУ «Про амністію у 2011 році» виключалась можливість застосування амністії до осіб, які порушили правила безпеки дорожнього руху у стані алкогольного спяніння (ч. 2 ст. 286 КК України 2001 р.).

Вказаною постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.09.2013 року було звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України на підставі ст.ст. 1 п. в, 6 Закону України Про амністію в 2011 році від 08.07.2011 року, провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.2 ст. 286 УК України закрито.

З наведеного випливає, що Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння від 03 липня 2011 року щодо ОСОБА_9 був суттєвим доказом по справі та іншими доказами обставини щодо стану алкогольного спяніння водія ОСОБА_9 встановити було не можливо. Проте через невідповідність вказаного документу вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого спяніння або перебування під дією лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, вказаний доказ була визнано судом недопустимим.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім'ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім'ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Згідно із ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право, окрім іншого, подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

А отже, для позивачів по справі такий доказ, як Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння від 03 липня 2011 року був важливим та вони, будучі потерпілими в кримінальному провадженні мали право на встановлення істини по справі щодо наявності або відсутності стану спяніння у винної в смерті їх сина особи ОСОБА_9, в тому числі для призначення йому більш суворого покарання.

Під час розгляду вказаного кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 від 21.05.2013 року було розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 367 КК України щодо завідуючої лабораторії КУ «ЦРЛ м. Костянтинівка» ОСОБА_13, та заступника головного лікаря КУ «Міська лікарня №5 м. Костянтинівка» ОСОБА_14, в результаті недбалих дій яких не були належним чином оформлені медичні документи. Постановою слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 від 31 травня 2016 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку із встановленням відсутності в діях службових осіб КУ «ЛПУ міська лікарня № 5» м. Костянтинівки та КУ « ЦРЛ» м. Костянтинівки складу кримінального правопорушення, передбаченої о ч.1 ст.367 КК України, оскільки допущені порушення вимог посадових інструкцій та галузевих наказів МОЗ України в частині правильності ведення медичної документації лікарем травматологом КУ «ЛПУ Міська лікарня № 5» м. Костянтинівка ОСОБА_7, завідуючим травматологічного відділення КУ «ЛПУ Міська лікарня № 5» м. Костянтинівка ОСОБА_8, заступником головного лікаря КУ «ЛПУ Міська лікарня № 5» м. Костянтинівка ОСОБА_5, завідуючим лабораторією КУ «ЦРЛ» м. Костянтинівка ОСОБА_13, не спричинили істотної шкоди, а отже в діях службових осіб КУ «ЛПУ міська лікарня № 5» м. Костянтинівки та КУ «ЦРЛ» м. Костянтинівки відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.06.2016 року у задоволені скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_15 від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0001613 від 21.05.2013 року відмовлено. Ухвалою від 12.07.2016 року Апеляційним судом Донецької області вказана ухвала слідчого судді були залишена без змін.

На подане доручення директора Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної адміністрації від 01.02.2016 №1454/204/06-16, направленого на адресу департаменту охорони здоров'я Донецької обласної адміністрації з ініціативи слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області ст. лейтенанта ОСОБА_15 стосовно встановлення правильності заповнення медичної документації в КУ «Міська лікарня №5» м. Костянтинівки Головним позаштатним наркологом Департаменту охорони здоров'я Донецької обласної адміністрації встановлені наступні порушення працівниками КУ «Міська лікарня №5» м. Костянтинівки. Лікарем-ортопедом ОСОБА_7 допущені порушення правила заповнення акту огляду громадян на встановлення стану сп'яніння, підпис акта повинен бути після винесення остаточного діагнозу з урахуванням лабораторного обстеження; забір біосередовищ проведено не на час госпіталізації, а на наступний день. Зав. відділенням ОСОБА_8 не здійснено належний контроль своєчасності забору біосередовищ пацієнтів, не було контролю своєчасності заповнення акту огляду, та не було проконтрольовано своєчасність отримання результатів лабораторного обстеження крові ОСОБА_16, про що не було докладено заст. головного лікаря та головному лікарю безпосередньо. Головний лікар КУ «міська лікарня № 5» м. Костянтинівка ОСОБА_17 не виконав наказ головного управління охорони здоров'я облдержадміністрації № 490 від 28.12.2009 «Про організацію виконання «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п.2.3 не направив на навчання лікар-ортопеда ОСОБА_7, до обласного наркологічного диспансеру з метою проходження курсу навчання щодо огляду водіїв на стан сп'яніння; згідно переліку закладів охорони здоров'я, яким надано право оглядів громадян на стан сп'яніння КУ «Міська лікарня № 5» м. Костянтинівки не мала такого права; не здійснено належного контролю вихідної документації закладу (акт обстеження пацієнта на стан сп'яніння не може бути наданий правоохоронним органам без заповнення і висновку огляду). Акт обстеження залишається в закладі охорони здоров'я, а висновки огляду, з встановленим діагнозом, видаються працівникові міліції та пацієнту безпосередньо; не здійснено заходів щодо дубляжу результатів лабораторного обстеження гр. ОСОБА_9 до обласного наркологічного диспансеру у встановлений законом термін та не проконтрольовано своєчасність заповнення медичної документації,що засвідчує стан сп'яніння.

Наказом КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» від 23.04.2012 року №01-01-5/6 за недбале відношення до виконання своїх посадових обовязків лікарю ортопеду травматологу травматологічного пункту травматологічного відділення ОСОБА_7 було оголошено догану.

В наказі зазначено, що 03 липня 2011року під час чергування лікаря ортопеда-травматолога ОСОБА_7, у травматологічному відділенні КУ « ЛПУ міська лікарня № 5», було доставлено потерпілих внаслідок ДТП ОСОБА_18 та ОСОБА_9, що знаходився у тяжкому стані. Лікарем ОСОБА_7 було проведено медичний огляд ОСОБА_9 У протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психоактнвної речовини та стан сп'яніння не була заповнена графа 14 «висновок огляду». Не дозаповнивши протокол медичного огляду, не дочекавшись результатів лабораторних досліджень, не встановивши чи знаходився ОСОБА_9 у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, ОСОБА_7 було підписано даний протокол медичного огляду. Не було складено висновків медичного огляду згідно Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009р. № 400/666. Таким чином, протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 03.07.2011 року стосовно ОСОБА_9 на судовому засіданні було визнано недійсним, а це є порушенням пп. 3.20, 3.22 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009№ 400/666, а також пп. 7, 27 посадової інструкції лікаря-ортопеда пункту травматологічного відділення.

Наказом КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» від 28.04.2011 року №02-10/79 покладена відповідальність за своєчасний відбір крові на алкоголь у осіб, які надійшли до травмпункту та травматологічного відділення КУ «ЛПУ міська лікарня №5» у нетверезому стані, збереження та транспортування ємкості з біологічним середовищем до клініко-діагностичної лабораторії ЦРЛ на завідуючого травматологічним відділенням ОСОБА_8 Призначено відповідальними за своєчасним та якісним забором крові на медсестер травматологічного відділення. Контроль за виконанням цього наказу покладено на заступника головного лікаря з ЕТН ОСОБА_5

Посадовою інструкцією головного лікаря ЕТН ОСОБА_5, затвердженої головним лікарем міської лікарні №5 від 26.02.2008 року в п. 2.14 серед інших є обовязок контролювати якість та правильність ведення медичної документації.

Посадовою інструкцією завідуючої клініко-діагностичної лабораторії ОСОБА_13, затвердженої головним лікарем КУ «ЦРЛ» 01.01.2011 року, в пп. 2.6, 2.11, 2.23 передбачено серед інших обовязок забезпечити чітке, правильне та своєчасне заповнення лікарями та середніми медичними працівниками медичної облікової документації; планування роботи відділення та забезпечення його виконання; контроль за якістю ведення медичної документації відділення.

Наказом №256 від 27.06.2011 року по КУ «ЦРЛ» м. Костянтинівка зобовязано зав. лабораторією ЦРЛ ОСОБА_13 організовувати приймання, зберігання та видачу результатів експертизи; вести відповідну документацію.

З журналу реєстрації аналізів на наявність етилового алкоголю в крові та сечі за методом Карандаєва вбачається, що результати аналізу крові ОСОБА_9, яка була надіслана для виконання аналізів в м. Донецьк, була видана лише 05.09.2011 року лейтенанту ОСОБА_19

З листа КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» від 06.10.2014 року вбачається, що результати лабораторного дослідження обласного наркологічного диспансеру на наявність етилового алкоголю в крові ОСОБА_9 були отримані КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» 23.08.2012 року після запиту в обласний наркодиспансер від 30.07.2012 року та лише 03.09.2012 року було дозаповнено протокол медичного огляду ОСОБА_9 Хоча до цього часу ОСОБА_1 та його представник зверталися до КУ «ЛПУ міська лікарня № 5», КУ «ЦРЛ» із заявами щодо наявності медичних документів, які б підтверджували б стан спяніння ОСОБА_9, про що свідчать письмові відповіді вказаних установ від 25.06.2012 року та 24.07.2012 року відповідно, копії яких долучені до матеріалів справи.

Посадові інструкції лікаря-ортопеда-травматолога травматологічного відділення ОСОБА_7, завідуючого травматологічним відділенням лікаря ортопеда травматолога ОСОБА_8, затверджені 05.01.2012 року є неналежними доказами, оскільки складені пізніше за час, коли вказаними лікарями вчинялися дії, що є предметом позову.

З наведеного вбачається, що Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння від 03 липня 2011 року щодо ОСОБА_9 був недозаповнений внаслідок відсутності злагодженої організації дій між лікарем ортопедом травматологом травматологічного пункту травматологічного відділення КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» ОСОБА_7, завідуючим травматологічним відділенням КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» ОСОБА_8, заступником головного лікаря ЕТН КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» ОСОБА_5 та завідуючою клініко-діагностичної лабораторії КУ «Центральна районна лікарня» м. Костянтинівка ОСОБА_13 та порушення ними своїх посадових обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на те, що позивачі по справі були визнані потерпілими в кримінальному провадженні щодо загибелі їх сина та з вини лікаря ортопеда травматолога травматологічного пункту травматологічного відділення КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» ОСОБА_7, завідуючого травматологічного відділення КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» ОСОБА_8, заступника головного лікаря ЕТН КУ «ЛПУ Міська лікарня №5» ОСОБА_5, завідуючої клініко-діагностичної лабораторії КУ «Центральна районна лікарня» м. Костянтинівка ОСОБА_13 вони втратили важливий та унікальний в своєму роді доказ по кримінальній справі - протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння від 03 липня 2011 року щодо винної особи та були змушені неодноразово звертатися до вказаних медичних установ з вимогами усунути вказані порушення, суд дійшов до висновку про те, що винні дії вказаних осіб викликали у позивачів моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків і вимагало від них додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи характер правопорушень, глибину душевних страждань позивачів, ступень вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості, беручи до уваги те, що лише 03.09.2012 року зі спливом більше ніж один рік було дозаповнено протокол медичного огляду ОСОБА_9, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. кожному позивачу.

Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого №2446, №2747, №229, долучених до позовної заяви ОСОБА_1 перебував на лікуванні у стаціонарі КУ «ЦРЛ» м. Костянтинівки з 06.09.2013 р. по 13.09.2013 року з діагнозом ішемічний інсульт 06.09.2013 року в ВБС з вираженим вестибулоатактичним синдромом, як наслідок артеріальної гіпертензії 3 ст., на фоні перенесеного ОНМК в 2007 р.; з 23.08.2016 року по 02.09.2016 року з діагнозом наслідки ішемічних інсультів в ВБС 2007 р. та 2013 р. з цефалгією, помірною вестібулярною дисфункцією, як наслідок артеріальної гіпертензії 3 ст., церебрального атеросклерозу 3ст.; з 24.04.2017 року по 10.05.2017 року з аналогічним діагнозом.

Суд не бере до уваги вказані докази щодо стану здоровя позивача ОСОБА_1, оскільки позивачем залишився не доведеним причино-наслідковий зв'язок між погіршенням у 2013, 2016, 2017 року його станом здоровя та діями медичних працівників відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_4 до комунальної установи «Центральна районна лікарня», в звязку з чим з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди слід стягнути 10 000 грн.; з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди слід стягнути 10 000 грн., а в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що кожним позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 000 грн., а сплату іншої частини судового збору в розмірі 1 000 грн. для кожного позивача було відстрочено, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивачів слід стягнути по 100 грн., а з позивачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1000 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 до комунальної установи «Центральна районна лікарня», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

В частині позовних вимог щодо стягнення з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 190 000 (сто девяносто тисяч) гривень відмовити.

В частині позовних вимог щодо стягнення з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 190 000 (сто девяносто тисяч) гривень відмовити.

Стягнути з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 100 (ста) грн.

Стягнути з комунальної установи «Центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 100 (ста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 (однієї) тисячі гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1 (однієї) тисячі гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення 16 лютого 2018 року.

Позивачі: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2.

ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач: комунальна установа «Центральна районна лікарня», місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 161, .

Суддя