Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1746/17
Провадження по справі № 2/514/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

при секретарі - Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у підготовчому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з залученням третьої особи ОСОБА_2 до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності та про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, в якому просить :

встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» «ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1» - ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

визначити, що частки спільного майна ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/4 за кожним.

Свої вимоги мотивує тим, що 26 квітня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) від 24 травня 1993 року №113 Тарутинським агентством по приватизації житла ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 44.1 кв.м., про що зроблено запис у реєстровій книзі за № 113.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4.

Після їх смерті відкрилось спадкове майно у вигляді зазначеної вище квартири.

З метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса, однак отримала відмову, оскільки у вказаному вище свідоцтві замість повного імені та по батькові членів сім'ї ОСОБА_4 вказані їх ініціали та не визначено частки власників квартири.

З заявою про виправлення помилки в свідоцтві про право власності на житло позивачка звернулася до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Зазначене стало підставою для звернення позивачки до суду з вказаним позовом.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує (а.с.49).

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась. На адресу суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що згодна з уточненими позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без її участі (а.с.48).

Представник відповідача Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області у судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява від представника відповідача, в якій він зазначив, що згоден з уточненими позовними вимогами позивачки та просить розглянути справу без його участі (а.с.41).

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб 26 січня 1975 року, який було зареєстровано Миколаївською сільською радою Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_2, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.9).

26 квітня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) від 24 травня 1993 року №113 Тарутинським агентством по приватизації житла ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 44.1 кв.м., про що зроблено запис у реєстровій книзі за № 113 (а.с.26).

ОСОБА_2 17 червня 1995 року уклала шлюб з ОСОБА_7, який було зареєстровано Світлодолинською сільською радою Саратського району Одеської області внаслідок чого отримала прізвище «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим 05 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданим 05 травня 2016 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.16).

12 грудня 2017 року приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу Головного управління юстиції в Одеській області Бєлобровим П.П. було винесено постанови про відмову у видачі позивачці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло замість повного імені та по батькові членів сім'ї ОСОБА_4 вказані їх ініціали та не визначено частки власників квартири (а.с.30,32).

Відповідно до листа Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 26 грудня 2017 року за № 1072 виправити помилку в свідоцтві про право власності на житло, яке було видане 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації житла, не є можливим (а.с.33).

Факт, про встановлення якого просить позивачка ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй змогу належним чином оформити своє право на вказану квартиру.

За таких обставин, суд вважає встановленим факт, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» «ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1» - ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч.3 п.17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриті спадщини.

В судовому засіданні встановлено факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» «ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1» - ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

За цих підстав суд вважає можливим визначити, що частки спільного майна ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/4 за кожним.

Згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачкою ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1280 гривень, що підтверджується:

квитанцією №ПН212 від 26 грудня 2017 року (а.с.1);

квитанцією № ПН214 від 26 грудня 2017 року (а.с. 2).

Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,89,142,200, 206, 264,265,268,272, 273, 315, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 з залученням третьої особи ОСОБА_2 до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності та про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 квітня 1993 року Тарутинським агентством по приватизації з записом в графі «прізвище, ім'я, по батькові» «ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1» - ОСОБА_4 та членам її сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визначити, що частки спільного майна ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/4 за кожним.

Повернути ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканці квартири АДРЕСА_4 / з державного бюджету судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева