Справа № 369/7042/18
Провадження № 2-о/369/201/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою мотивуючи її тим, що вона ОСОБА_1 є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 1965 року вона була зареєстрована та проживала за адресою своєї бабусі ОСОБА_2 за адресою: ОСОБА_3, вул. Мічуріна, 20 Києво-Святошинського району Київської області 27 лютого 1982 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 у Горенській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області. 10 січня 1983 року її чоловік був зареєстрований та проживав з нею за вищевказаною адресою. Від спільного подружнього життя у них народились діти, уродженці та постійні мешканці с.Горенка: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. 02 вересня 1989 року за договором купівлі-продажу житлового будинку вона набула право власності на житловий будинок, розташований в с.Горенка, вул. Мічуріна, 29А. З того часу і до сьогодні вона разом із сімєю проживає у зазначеному будинку. Але згідно довідки Горенської сільської ради Києво-Святошинского району Київської області №592/7 від 06.06.2016 року, яка видана відповідно до домової книги вона проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 А Києво-Святошинського району Київської області з 17.02.1989 року. Відомості про її місце проживання до 1989 року у сільській раді не збереглись. Згідно посвідчення серії В-П №250996 від 26.05.1995 року виданого на її імя, вона є чорнобильцем четвертої категорії.

Встановлення факту проживання з 1986 по 17.02.1989 року в с.Горенка їй необхідно для оформлення пільгової пенсії.

Тому просила суд встановити факт, що вона дійсно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1986 року по 17 лютого 1989 року.

В судове засідання заявник не зявилась Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги заяви підтримує, просила суд задовольнити заявлені вимоги.

Представники Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської областіу судове засідання не з`явились.

Представник правління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Просити задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 27 січня 1965 року народилась ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серія VI-УР №380590 виданий Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно паспорту серія СМ №422342 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, з 17 лютого 1989 року.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-БК №396963 виданого 27 лютого 1982 року вбачається, що 27 лютого 1982 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у Горенській сільській раді, після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на «Півнєва».

Від спільного подружнього життя у них народились діти, уродженці та постійні мешканці с.Горенка: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

02 вересня 1989 року за договором купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_1 купила житловий будинок, розташований в с.Горенка, вул. Мічуріна, 29А.

Згідно довідки Горенської сільської ради Києво-Святошинского району Київської області №592/7 від 06.06.2016 року, яка видана відповідно до домової книги ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 А Києво-Святошинського району Київської області з 17.02.1989 року.

Згідно посвідчення серії В-П №250996 від 26.05.1995 року виданого на імя ОСОБА_1 , вона є чорнобильцем четвертої категорії

Стаття 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз'яснень п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 11 цього Закону до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до статті 55 цього Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до пункту 2 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також, докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно статтею 95 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявник є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Задоволення заявлених вимог має для ОСОБА_1 юридичне значення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 9, 11, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., ст.ст. 81, 89, 95, 259, 264, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, за адресою: село Горенка вул. Мічуріна, буд. 20, Києво-Святошинського району Київської області з 1986 року по 17 лютого 1989 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28 вересня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.