Номер провадження 2/754/1301/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Малинки А.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.08.2017 року звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.05.1990 року. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, але спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають діаметрально протилежні погляди на життя, сім'ю та сімейні обов'язки, мають окремий бюджет та не ведуть спільного господарства з 2001 року. В зв'язку з вищевикладеним позивач просить шлюб розірвати.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Шевчука О.П. від 06.09.2017, після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2018, у зв'язку із звільненням судді Шевчука О.П., справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А..

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення посилаючись на обставини, викладені у позові. Також зазначив суду, що вони з відповідачем не підтримують шлюбно-сімейні відносини та не проживають разом більше десяти років.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснила суду, що дійсно вона з позивачем останні десять років проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 травня 1990 року Першотравневою селищною Радою Овруцького району Житомирської області, актовий запис №12 (а.с.3).

Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони від шлюбу мають дітей- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на момент звернення позивача до суду досягли повноліття (а.с. 9, 10).

Інших неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть більше десяти років, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.24, 110-112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22.05.1990 року Першотравневою селищною Радою Овруцького району Житомирської області (а/з № 12) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12.02.2018.

Суддя: