Провадження № 2/712/452/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач 05.12.2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 листопада 1991 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Черкаському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 2501.
Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені. Сторони разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини з жовтня 2016 року.
Причиною розпаду сім'ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Подальше життя з відповідачем позивачка вважає неможливим. Сім'я розпалася остаточно, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.
Просила суд шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати.
Позивач скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався.
Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) установив наступне.
За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 02 листопада 1991 року у Черкаському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 2501.

Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_2.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В ході розгляду справи встановлено, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають, фактично припинили шлюбні відносини з жовтня 2016 року, спільне сумісне господарство не ведуть. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них.

За таких обставин, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.280-282 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 110,112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 02 листопада 1991 року у Черкаському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 2501 - розірвати.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: Т.Є. Троян