ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Суми

Справа №591/4995/17

Номер провадження 22-ц/788/97/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2017 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

13 вересня 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із вищезазначеним позовом. Просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у загальному розмірі 3 050 625 грн. 97 коп. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме трьохкімнатну квартиру, загальною площею 62,52 кв.м., житловою площею 37, 5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі - продажу квартири від 24 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М., шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь - якій особі - покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором № PML C00/514/2008 від 24 липня 2008 року, з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів, правовстановлюючих документі на нерухомість в органа нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за початковою ціною не менше 355 800 грн. Передати предмет іпотеки, а саме трьохкімнатну квартиру, загальною площею 62,52 кв.м., житловою площею 37, 5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 в Управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону спеціалізованими підприємствами.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити, нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору іпотеки передбачено альтернативний порядок стягнення на предмет іпотеки: або право іпотекодержателя звернутися за захистом своїх прав до уповноважених органів (тобто з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до суду) або вбрати позасудовий порядок реалізації права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. В даній цивільній справі позивач обрав спосіб реалізації свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подачі позову до суду, що не протирічить ні Закону України «Про іпотеку» ні умовам договору іпотеки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ML - C00/514/2008, до якого було укладено і додаткові договори від 12 травня 2009 року та від 24 листопада 2009 року. Відповідно до умов укладеного договору, ЗАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 51 450 доларів США, а ОСОБА_3 прийняв на себе зобов'язання виконувати належним чином умови кредитного договору, повернути суму кредитного ліміту, сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати всі інші зобов'язання, які передбачені кредитним договором.

На забезпечення виконання кредитного договору, 24 липня 2008 року було укладено Договір іпотеки № PML C00/514/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 і ОСОБА_8 для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_3 його боргових зобов'язань за кредитним договором. Предметом іпотеки за вказаним Договором є трьохкімнатна квартира, загальною площею 62,52 кв.м., житловою площею 37, 5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі - продажу квартири від 24 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М. Пунктом 4.4. зазначеного договору іпотеки сторони договору погодили вартість предмета іпотеки у розмірі 355800 грн.00 коп. (а.с.16-18).

12 листопада 2016 року відповідач уклала шлюб з ОСОБА_10 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с.35).

Згідно додаткового договору від 24 листопада 2009 року до Кредитного договору № ML - C00/514/2008 від 24 липня 2008 року було встановлено наступний порядок виконання позичальником зобов'язань: повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів буде здійснюватись шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів у розмірі, строки та періодичністю, що визначені у графіку платежів, які є невід'ємною частиною Додаткового договору.

Відповідно Умов Договору факторингу б/н від 30 вересня 2013 року (п. 12 Додатку № 1 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю) ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором. Згідно вказаного Договору до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором.

Заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 березня 2016 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 050 625 грн. 97 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 128 грн. 86 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суд першої інстанції виходив з того, що Договір іпотеки має іпотечне застереження, яким визначено право іпотекодержателя на позасудове врегулювання шляхом самостійного продажу від власного імені предмету іпотеки.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

З матеріалів справи, а саме Договору іпотеки (а.с. 16) вбачається, що сторонами зазначений спосіб позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, однак установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України № 6-504цс16 від 12 жовтня 2016 року, № 6-3034цс16 від 5 квітня 2017 року.

Проаналізувавши положення Закону України «Про іпотеку» колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право звертатись до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від того, який спосіб стягнення передбачений Договором іпотеки.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що його звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не суперечить як Закону України «Про іпотеку» так і Договору іпотеки є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та звернення стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцям на праві спільної сумісної власності.

Сторони у справі не заперечували проти визначення початкової вартості предмета іпотеки у розмірі погодженому у договорі іпотеки (п.4.4), а тому необхідно визначити початкову вартість продажу предмета іпотеки у сумі 355800 грн. 00 коп.

В той же час , Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» накладено заборону на примусове відчуження без згоди власника нерухомого майна, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами -резидентами України в іноземній валюті, та за умовами, що таке нерухоме майно використовується, як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя) і загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

Оскільки колегією суддів встановлено, що предмет іпотеки - трьохкімнатна квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 є місцем постійного проживання майнового поручителя ОСОБА_5 і місцем реєстрації поручителя ОСОБА_2, площа квартири не перевищує 140 кв.м. і дане нерухоме майно виступає як забезпечення зобов'язання за споживчим кредитом наданим боржнику ОСОБА_3 в іноземній валюті, тому необхідно відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на квартиру до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, № 1304-VII.

В той же час колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволення вимоги позивача про передачу предмета іпотеки в Управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону спеціалізованими підприємствами, оскільки таким чином будуть порушуватися права та законні інтереси як власників квартири на користування нею, а також будуть порушуватися права малолітніх дітей власників квартири, які набули право користування нею і це житло є єдиним місцем їх проживання.

У зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, в порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати позивачу понесені судові витрати по справі за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1 600 грн. та 1 760 грн. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2017 року в даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме трьохкімнатну квартиру, загальною площею 62,52 кв.м., житловою площею 37, 5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною Ольгою Миколаївною, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором № PML C00/514/2008 від 24 липня 2008 року, з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів, правовстановлюючих документі на нерухомість в органа нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-ких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо за початковою ціною не менше 355 800 грн.

Відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на квартиру до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, № 1304-VII.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в дольовому порядку сплачений судовий збір у розмірі 3 360 грн. тобто по 1 680 грн. з кожного з відповідачів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складене 12 лютого 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук