№2/756/368/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

за участю секретаря Іванової І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, треті особи: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.03.2007 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. В порядку забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором між сторонами 19.03.2007 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. З довідки ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві позивачу стало відомо, що все майно відповідача, в тому числі вказана квартира, перебуває під арештом на підставі постанови державного виконавця від 20.04.2015. Накладення арешту на предмет іпотеки порушує права позивача, як іпотекодержателя, у зв'язку з чим просить суд скасувати арешт, накладений постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, та стягнути з відповідача судовий збір.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

16.03.2007 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 19.03.2007, за умовами якого відповідач передала в іпотеку банку майнові права на квартиру АДРЕСА_1.

Договір іпотеки укладено у письмовій формі, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1063.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заставне майно перебуває під обтяженнями.

19.03.2017, на підставі договору іпотеки, зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_2

Крім того, на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 20.04.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2

Постанова ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2015 винесена державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №46947121 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/5334/14, виданого Оболонським районним судом м. Києва 14.01.2015, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 145593,81 грн.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За приписами ст. 3 Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття його з арешту.

Як убачається з матеріалів справи, право звернення стягнення на спірну квартиру виникло у позивача з дати реєстрації договору іпотеки, тобто з 19.03.2007. Обтяження у вигляді накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2, яке виникло на підставі постанови державного виконавця від 20.04.2015, зареєстровано в державному реєстрі обтяжень 05.05.2015.

За таких обставин, суд доходить висновку, що право звернення стягнення позивача на предмет іпотеки виникло раніше, ніж було вчинено публічне обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна відповідача в процесі примусового виконання виконавчого листа №2/756/5334/14, виданого Оболонським районним судом м. Києва 14.01.2015, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378,00 грн. судових витрат.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), треті особи: Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 2-д, ), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. (місцезнаходження: м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 18), про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва від 20.04.2015, ВП №46947121, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ю. Тітов