Справа № 577/366/18
Провадження № 2/577/388/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

з уч. представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Конотопський міський відділ управління Державної міграційної служби України в Сумськійц області про втрату права користування житлом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 13 по вул. Панфілова, 11 «А» в м. Конотопі Сумської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 «А» в м. Конотопі Сумської області. Крім неї у вказаній квартирі зареєстрована її донька ОСОБА_4 разом з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач з 02.04.2014 року добровільно виселилася з вказаного житла, забрала свої речі і з тих пір в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, відповідач квартирою не користується, не проживає в ній, особистих речей не має, заселитися не намагається. Перешкод в користуванні вказаним житлом їй ніхто не чинить. При цьому вона змушена сплачувати надмірні комунальні послуги та не може оформити субсидію. Вирішити питання в добровільному порядку не вдається, тому вона вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку ( а.с. 21-22 ).

Третя особа: Конотопський міський відділ управління Державної міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без участі її представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду ( а.с. 16).

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

З копії договору купівлі-продажу квартири від 29.08.2012 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_2 ( а.с. 4). Відомості про Договір купівлі-продажу внесено 29.08.2012 року до Державного реєстру правочинів ( а.с. 5).

Згідно копії ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав від 17.09.2012 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 ( а.с. 6).

З копії довідки сектору з питань співпраці з органами самоорганізації населення відділу організаційної та кадрової роботи Конотопської міської ради № 748 від 17.11.2017 року про склад сімї вбачається, що АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2, її донька ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4 ( а.с. 7).

Згідно відповіді Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області № 8213/61/04-17 від 14.12.2017 року ОСОБА_2 повідомлено, що її донька проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 9).

Позивач ОСОБА_2, допитана в якості свідка пояснила, що її донька ОСОБА_3 разом з онукою ОСОБА_4 з 2014 року АДРЕСА_3 не проживає, речей їх там немає.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона сусідка позивача. Дійсно з весни 2014 року її донька ОСОБА_3 разом зі своєю донькою ОСОБА_4 в квартирі матері не проживає, особистих речей їх там немає, перешкод в користуванні квартирою ніхто не чинить.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що відповідач не проживає в будинку понад один рік.

Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в будинку, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більше року без поважних причин.

Оскільки вказаний житловий будинок відноситься до приватного житлового фонду, то спірні правовідносини регулюються главою 6 ЖК України та главами 28, 32 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, законні та обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ( ІНФОРМАЦІЯ_5) такою, що втратила право користування квартирою № 13 по вул. Панфілова, 11 «А» в м. Конотопі Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.