ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 677/858/18
Провадження № 22-ц/4820/338/18
УХВАЛА

14 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року про повернення заяви позивачеві,

встановив:

У червні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 28 893 грн 85 коп. заборгованості за кредитним договором від 28 квітня 2012 року посилаючись на те, що відповідач не виконує зобов'язання за цим договором.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Суд виходив з того, що позовна заява за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а позивач не усунув цих недоліків відповідно до ухвали суду від 21 червня 2018 року.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати ухвалу суду та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява банку відповідає вимогам процесуального закону, а питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах розгляду справи, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її позивачеві.

ОСОБА_4 не подав відзив на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вимоги до змісту позовної заяви встановлені частиною 3 статті 175 ЦПК України, згідно якої позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 21 червня 2018 року залишено без руху позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» і надано позивачеві строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Суд першої інстанції виходив з того, що на порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України АТ КБ «Приватбанк» не зазначило у заяві строк дії платіжної картки, на яку відповідач отримав кредитні кошти, та доказ, яким ця обставина підтверджується.

18 липня 2018 року до суду надійшла заява АТ КБ «Приватбанк», в якій позивач роз'яснив умови кредитування ОСОБА_4 і зазначив строк дії його платіжної картки. До заяви банк додав відповідну довідку.

Повертаючи заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «Приватбанк» не усунуло недоліків позовної заяви у належний спосіб. На думку суду, банк мав подати уточнену позовну заяву та її копію для вручення відповідачу, виклавши всі обставини в цій заяві.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини (далі - Конвенція), гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, cерія АN 18, ст. 13 - 18, п. 28 - 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, п. 33).

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення у справі "Bellet v. France" від 4 грудня 1995 року, серія А, №333-Б, ст. 42 п. 36).

Матеріали справи вказують на те, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» містить зрозумілий зміст позовних вимог і достатній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує ці вимоги. Також АТ КБ «Приватбанк» зазначило у заяві докази, що підтверджують обставини справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Суд першої інстанції не врахував цих роз'яснень і визнав недоліком позовної заяви відсутність доказу, що обґрунтовує вимоги позивача.

Натомість, АТ КБ «Приватбанк» погодилося усунути цю неповноту. Позивач виконав на власний розсуд і по своєму розумінню вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом викладення обставин в окремій заяві, зазначив та надав необхідні, на його думку, докази разом із заявою про виправлення недоліків.

Отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк».

Оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 367, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року про повернення заяви позивачеві скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк