Провадження № 2/537/155/2018
Справа № 537/5037/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2018 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №62 в будинку №1 по вул. Чкалова в м. Кременчуці Полтавської області.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона має у приватній власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В належній їй квартирі зареєстровані її чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, який не проживає в її квартирі 10 років, з 2007 року. Увесь цей час вона змушена сплачувати витрати за комунальні послуги. Вона неодноразово особисто і в телефонному режимі зверталася до ОСОБА_2 з проханням знятись з реєстрації в належній їй квартирі, але він навідріз відмовляється та ігнорує це зробити. Вважає, що відповідач повинен бути визнаний судом таким, що втратив право користування її приватною власністю, оскільки не проживає в ній доволі багато часу та своїми протиправними діями порушує її право на вільне володіння , користування та розпорядження приватною власністю. Названі обставини змусили її звернутись до суду з цією позовною заявою.
Позивач в судове засідання не зявилася, як вбачається з позовної заяви просить проводити розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність позивача та відповідача.
Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується договором купівлі продажу від 01.11.1995 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-5762, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2.
Як вбачається із довідки, виданої 09.11.2017 року ТОВ «Місто для людей Кременчук» за вих.№2418/36, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1П, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2.
Актом про не проживання від 09.11.2017 року складеного працівниками ТОВ «Місто для людей Кременчук» встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі №62, яка знаходиться в будинку №1 по вулиці Чкалова в м.Кременчуці Полтавської області з 2007 року по теперішній час.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи те, що як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2007 року без поважних причин, а також те, що судом не встановлено обставин, за яких за ним зберігається вказане житлове приміщення, то суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, в звязку з чим позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК, ст..ст.29, 391, 405 ЦК України, ст..ст.71, 167 ЖК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) таким, що втратив право користування квартирою №62 в будинку №1 по вулиці Чкалова в м.Кременчуці Полтавської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 14 лютого 2018 року.
Суддя: