Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 при секретарі Кирпиченко І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи, тим що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2007 року до 2016 року. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000, 00грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення та до повноліття дитини.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2018 року справу про стягнення аліментів відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до відзиву від 06.02.2018 року наданого відповідачем вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає вважає позов безпідставним та надуманим, оскільки після розірвання шлюбу він постійно допомагає своєму сину, однак жодних підтверджуючих розписок від колишньої дружини не брав. Крім того, зазначає, що вказана позивачем сума аліментів в розмірі 4000 грн., є зависокою, оскільки відповідно до довідки про доходи наданої до відзиву він працює водієм ФОП ОСОБА_5, водієм та отримує заробітну плату в сумі 3315,00 грн., що за період з 01.08.2017 року по 18.01.2018 року без урахування аліментів складає 21495,92 грн., тому сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., він не має змоги. Зазначає, що може сплачувати аліменти в розмірі 930,00 грн., щомісячно з дня подачі позову та до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №027986 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2007 року та відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.02.2016 року шлюб між ними розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №050236 мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З письмових вимог позивача судом встановлено, що малолітній проживає разом з позивачем, відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, інших утриманців не має, малолітній ОСОБА_4 часто хворіє, що підтверджується випискою із медичної картки, тому вважає, суму у розмірі 4000,00 грн., достатньою для утримання сина.

Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3, перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком малолітнього ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати його до повноліття, надавати йому необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст.ст ст.ст.6-13, 81, 133, 141,247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України,, ст.ст.180-185, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3, 17.03.1978р.н., ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00грн. щомісячно, з моменту звернення 11.12.2017року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська