Провадження № 2/344/260/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 91 643,98 дол. США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 936 437,23 грн. за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року, стягнення судових витрат в розмірі 3 654,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 91 643,98 дол. США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 936 437,23 грн. за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року, стягнення судових витрат в розмірі 3 654,00 грн., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 отримав у позивача кредит в розмірі 20 845,00 дол. США, строком до 22.08.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік та зобовязався виконати кредитні зобов'язання відповідно до умов кредитного договору. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями в розмірі 91 643,98 дол. США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 936 437,23 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду клопотання, відповідно до якого просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 34).

Відповідач в судове засідання не з'явився, 22.02.2017 року подав до суду заяву, відповідно до якої посив розгляд справи проводити без його участі, проти позовних вимог заперечує з підстав наведених у письмовому запереченні (а.с.104-106).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за цим договором з боржника та поручителя.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Судом встановлено, що 22.08.2018 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFIVGA, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні кошти у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 25 745,00 дол. США на наступні цілі: 20 845,00 дол США на споживчі цілі, з них 20 000,00 дол. США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 600,00 дол.США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 145,00 дод. США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 100,00 дол. США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 4 900,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 дапного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3,00% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2. Даного Договору.

Періодом сплати вважається період з 5 по 10 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця у Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 343,43 дол. США згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (а.с. 7-13).

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач порушував умови, передбачені цим договором. На підтвердження цього надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року (а.с. 3-5).

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Відповідно до п.п. 5.1.-5.4. кредитного договору сторони домовились, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує пеню у розмірі, який зазначений у п.8.4 договору за кожний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховується. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п.5.1., 5.2., 5.3. здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником (а.с.8 зворот).

Позивачем станом на 26.05.2015 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в сумі 91 643,98 дол.США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 936 437 грн. 23 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 20 017,89 дол. США, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 18 078,81 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом 4 549,72 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 44 622,29 дол. США, штраф (фіксована частина) 11,83 дол. США, штраф (процентна складова) 4 363,44 дол. США (а.с.3-5).

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду.

Відповідач у своєму запереченні на позов посилається на те, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2011 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про звернення стягнення на предмет іпотеки. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року в розмірі 20 874,81 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1326 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою вул. Тракторна в с.Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 1:01:002:0155. Вказане рішення суду вступило в законну стлу, таким чином, відповідач виконав свої зобовязання ще 23.04.2011 року. У звязку з вищенаведеним, просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Однак, суд з таким твердженням відповідача не погоджується виходячи з наступного.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2011 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року в розмірі 20 874,81 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1326 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою вул. Тракторна в с.Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий номер 1:01:002:0155, вказаний предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №857702, виданого Старолисецькою сільською радою, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки публічним акціонерним товариством КБ ПриватБанк (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ ПриватБанк усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.44-46).

Вказане рішення суду набрало законної сили, та на його підставі, позивачем було звернуто стягнення на заставне майно та реалізовано в рахунок погашення за кредитним договором на загальну суму 5 893,81 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 17.10.2014 року становило 76 332,03 грн.

Вказана сума коштів 17.10.2014 року була спрямована на погашення заборгованості, в тому числі 4 170,13 дол. США на погашення заборгованості по пені, 1 368,50 дол. США заборгованості по тілу кредиту, що підтверджується як розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 26.05.2015 року (а.с. 5 зворот), так і випискою по рахунку відповідача за період з 18.08.2008 року по 22.06.2017 року (а.с.118).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» закріплено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє позивача права на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості із позичальника, оскільки, коштів, від реалізації предмета іпотеки, виявилось недостатньо для погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року.

Що стосується строків позовної давності, то статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки за умовами кредитного договору погашення заборгованості (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця у Період сплати (періодом сплати вважається період з 5 по 10 число кожного місяця) Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 343,43 дол. США згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписок по рахунку, остання сума погашення за кредитом була здійснена 17.10.2014 року за рахунок коштів отриманих від реалізації іпотечного майна, даний позов подано до суду 11.06.2015 року, що свідчить про те, що позивач звернувся до суду з даним позовом в межах трьохрічного строку позовної давності.

Крім цього, термін дії договору визначений до 22.08.2028 року (п.8.1. Кредитного договору) (а.с.9 зворот), а термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відстоків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п.5.5. Кредитного договору) (а.с.8 зворот).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до часткового задоволення, оскільки, кредитним договором відповідальність позивачальника у вигляді штрафу (фіксована частина) передбачена в розмірі 250 грн., а не у дол. США., як про це просить позивач у своїх позовних вимогах.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування, ст.ст. 253, 261, 526, 527, 530, 610-612, 1050, 1054; 16, 20 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 91 643,98 дол. США, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 936 437,23 грн. за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року, стягнення судових витрат в розмірі 3 654,00 грн. - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, місцезнаходження якого: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, з зарахуванням на рахунок № 3111, МФО 305299, код 14360570 91 632 (девяносто одну тисячу шістсот тридцять два) дол. США 15 центів, що за курсом 21,13 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.05.2015 року складає 1 936 187 (один мільйон девятсот тридцять шість тисяч сто вісімдесят сім) грн. 30 коп. та 250 (двісті пятдесят) грн. 00 коп. (штраф фіксована частина) заборгованості за кредитним договором №IFIVGA від 22.08.2008 року та 3 654 грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 20.03.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.