АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 674/1398/17
Провадження № 22-ц/792/548/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 674/1398/17 за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року (суддя Артемчук В.М.) у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в:

Звертаючись в жовтні 2017 року до суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 15.09.2008 року ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, при укладанні якого сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 6.5, п. 6.6 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії; у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2017 року утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 14126 грн. 23 коп., позивач просив на підставі п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг стягнути на його користь з ОСОБА_5 зазначену заборгованість, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 488 грн. 85 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8556 грн. 61 коп., заборгованості за пенею та комісією - 4170 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 660 грн. 77 коп. та судові витрати.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року в позові відмовлено.

В апеляційні скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт посилається на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст. 625, 1048 ЦК України. Апелянт вважає, що кредитні правовідносини між сторонами є дійсними, оскільки жодна із сторін не висловила бажання про їх припинення в порядку встановленому законодавством чи договором, а заборгованість за кредитом є непогашеною. На думку апелянта, суд помилково прийшов до висновку щодо спливу строку позовної давності та відмови у задоволенні позову з цих підстав, оскільки сплив позовної давності не припиняє зобов'язання, а отже не звільняє боржника від відповідальності обов'язку сплатити проценти та пеню у межах строку позовної давності. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б достеменно свідчили про те, що заява про застосування позовної давності подана місцевому суду саме відповідачкою ОСОБА_5, оскільки остання участі у судових засіданнях не приймала і до суду особисто не з'являлася.

В силу п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд першої інстанції виходив із того, що позов було пред'явлено після спливу строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 15 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №б/н , відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із заяви позичальника, «Умов і правил надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» (а.с.7, 8-13).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.7 зворот).

Як вбачається із розрахунку б/н від 30.09.2017 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_5 (а.с 4-6) станом на 30 вересня 2017 року рахується заборгованість позичальника у розмірі 14126 грн.23 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 488 грн. 85 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 8556 грн. 61 коп.; комісії у розмірі 4170 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 660 грн. 77 коп.

Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено, що картрахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці; платіжна картка - це спеціальний платіжній засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду карточки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку платника або відповідно банківського рахунку з метою оплати вартості товару або послуг.

Згідно з п. 3.1 вказаних Умов та Правил для надання банківських послуг банк відкриває клієнту картрахунок та видає картку.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

В силу положень п 5.4 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по Кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а тіла кредиту - в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Таким чином, договором передбачено погашення щомісячними періодичними платежами відсотків за користування кредитом та в повному обсязі кредитного ліміту не пізніше закінчення строку дії кредитної картки.

Так, статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

У правовій позиції Верхового Суду України, викладеній у постанові №6-14цс14 від 19 березня 2014 року, яка у відповідності до вимог п.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується іншими судами при застосуванні таких норм права зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як правильно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається із розрахунку заборгованості за договором б/н від 15.09.2008 року за період з 15.09.2008 року по 30.09.2017 року (а.с. 4-6), останній платіж на виконання кредитних зобов'язань перед Банком здійснений позичальником 12.11.2008 року, а тому строк позовної давності щодо періодичних платежів слід відраховувати саме з цієї дати, а оскільки строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної карти 12/11 (грудень 2011 року), тому строк погашення кредиту в повному обсязі наступив саме 31.12.2011 року і строк позовної давності слід відраховувати саме з цієї дати.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, унаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, проте з позовом позивач звернувся в суд 24 жовтня 2017 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач (а. с. 48).

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Твердження апелянта про те, що кредитні правовідносини між банком та ОСОБА_5 за кредитним договором є дійсними, оскільки жодна із сторін не висловила бажання про їх припинення, не ґрунтується на умовах договору та обставинах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкрито на ім'я ОСОБА_5 картковий рахунок та видано карту НОМЕР_1 із строком дії, що відповідає строку зазначеному на картці по 12/11, тобто по грудень 2011 року, що підтверджується копією заяви позичальника від 12.10.2008 року та наданою позивачем довідкою щодо терміну дії картки (а.с. 7 на звороті, 45). Матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання відповідачем продовженої платіжної карти з новим строком дії та користування нею.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно стягнення з відповідача процентів за кредитом та пені за процентами колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, штрафу, пені тощо).

Після внесення відповідачем 12.11.2008 року останнього платежу, з грудня 2008 року почався перебіг позовної давності, який на час звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з даним позовом сплив як до основних, так і додаткових вимог. Тобто, на момент звернення Банку до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором трирічний строк щодо стягнення тіла кредиту та відсотків і річний строк щодо стягнення неустойки, в межах яких Банк може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплинув.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що заява про застосування строків позовної давності подана не ОСОБА_5 а іншою особою є в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України недоведеними.

Посилання апелянта щодо незастосування судом правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові №6-1412цс16 від 7 вересня 2016 року є безпідставними, оскільки містить інші фактичні обставини справи у порівнянні з даною справою, рішення в якій переглядається.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2018 року.

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Артемчук В.М. Справа № 22ц/792/548/18

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: 19