АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/368/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В., Семиженка Г.В.,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року постановлену під головуванням судді Майдан С.І., у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі № 766/18064/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И Л А:

19 жовтня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів на підставі ст.1212 ЦК України.

Одночасно з позовом подав заяву про забезпечення позову, в якій посилаючись на те, що відповідачка в добровільному порядку відмовляється повернути кошти, та враховуючи, що вона може в будь - який час розпорядитися своїм майном, що призведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, просив суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3, а саме на: нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_3 розпоряджатися нерухомим майном, а саме нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1

Не погодившись з такою ухвалою,ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, як незаконну, посилаючись на те, що суд в обгрунтування ухвали, що оскаржується поклав лише обсяг позовних вимог, та питання які необхідно було б вирішити відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не вирішив.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Підпунктом 8 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України №2147 - VIII від 03.10.2017 року установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, адвоката ОСОБА_5, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України в редакції чинній на час постановлення ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Згідно з ч.ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічні положення містяться в ст.149 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Із виділених матеріалів цивільної справи №766/18064/17, вбачається, що 19.10.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманих коштів в сумі 10130 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 267432,00 грн.

Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна сформованої станом на 08.12.2017 року за відповідачкою зареєстровано на праві власності майно, а саме: вбудоване приміщення аптеки, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 нежитлові приміщення, АДРЕСА_3

На підставі викладеного, враховуючи, що позов ОСОБА_4 є позовом майнового характеру, який у випадку задоволення позовних вимог забезпечується зверненням стягнення на майно відповідачки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборона відповідачці розпоряджатися належним їй майном, є достатнім та спів мірним видом забезпечення позову із заявленими позивачкою вимогами, оскільки будучи власником майна ОСОБА_3 не позбавлена можливості розпорядитися ним, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення заявлених до неї вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому на увагу не заслуговують.

Отже, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, однак протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко

Повний текст судового рішення виготовлено 12 лютого 2018 року