ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/5075/16-ц

провадження № 22-ц/781/434/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Кіселик С.А., Чельник О.І.

секретар Бодопрост М.М.,

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1,

представники позивача - ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі ордера,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги,

третя особа - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2017 року, у складі судді - Іванової Н.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою ,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Просила суд, усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0388 га, що знаходиться по вул. Вокзальна, 12 в м. Кропивницькому, шляхом знесення самочинного будівництва-добудови (прибудови) до житлового будинку за рахунок відповідача.

В ході розгляду справи ОСОБА_4 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі та про стягнення з позивача на її користь судових витрат на правову допомогу, наданих їй адвокатом ОСОБА_7,у розмірі 800,00 грн. згідно квитанції

№ 1 від 15 вересня 2016 року; 290,00 грн. сплаченого судового збору за квитанцією № 173 від 19 вересня 2016 року за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпеення позову; 4000,00 грн. витрат на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_5 згідно квитанції № від 26 вересня 2016 року.

Ухвалами Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2017 року в задоволені клопотання ОСОБА_4 про закриття провадження у справі відмовлено,позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за заявою позивача залишено без розгляд (т.1,а.с. 169-170, 171-172).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про розподіл судових витрат (а.с. 173-175).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у розподілі судових витрат з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити клопотання про розподіл судових витрат (т.1, а.с. 189-191).

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-УІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктами 11, 13 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-УІІІ заяви скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Апеляційне провадження у справі відкрито 31 січня 2018 року (а.с.207), розгляд справи призначено на 14 березня 2018 року, за клопотанням представника ОСОБА_4 , строк розгляду справи продовжено (т.2, а.с.1,7).

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання копії відзиву ОСОБА_4, ОСОБА_6 та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області . У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи відповідача є необґрунтованими, відсутні докази, що підтверджують надання адвокатом правової допомоги (т.1,а.с.216-219,223).

У відповіді на відзив представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що докази надання ним правової допомоги містяться в матеріалах справи, позивач і раніше неодноразово зверталась до суду з позовами, які за її заявою залишались судом без розгляду, що свідчить про зловживання правом.

Треті особи - ОСОБА_6 та Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області не надали відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, а представники ОСОБА_1Г - ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3 заперечили проти цих доводів та просили ухвалу суду залишити без змін.

ОСОБА_6 та представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, які належним чином під розписку повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили (а.с.228).

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України ( в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною 3 статті 89 ЦПК передбачено, що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як свідчать матеріали справи, у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_4, треті особи Управління ДАБК у Кіровоградській області та ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва - добудови до житлового будинку за рахунок відповідача (т.1, а.с.2-3). За її заявою було забезпечено позов шляхом заборони відповідачу здійснювати будівельні роботи щодо прибудови та реконструкції домоволодіння до вирішення справи по суті і набрання рішення суду законної сили (т.1, а.с.35-36). 09 листопада 2016 року за клопотанням позивача провадження у справі було зупинено до розгляду справи за її адміністративним позовом до Кіровоградської міської ради, виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, треті особи - Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання протиправними окремих пунктів рішення та недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку(т.1,а.с.109-110).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 21 березня 2017 року провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 закрито (а.с.123-125).

Після подачі відповідачем ОСОБА_4 заяви про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та стягнення з неї судових витрат, понесених відповідачем, ОСОБА_1 подала заяву про залишення її позову без розгляду.

Вказані обставини свідчать про необґрунтовані дії позивача.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат, не врахував розяснення у п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року , що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, повязаних із розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача. Утакому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК).

Відмовляючи у розподілі судових витрат, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування відповідачеві судових витрат на правову допомогу.

Проте, до такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Суд не перевірив доводи відповідача щодо розміру понесених нею витрат на правову допомогу та не дав їм належну правову оцінку, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат.

Згідно роз'яснень у п.47 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правової допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правової допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 01 вересня 2016 року укладений між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.73), квитанція про сплату витрат на правову допомогу у сумі 4000 гривень (а.с.141,235).

За даним логовором до обов'язків виконавця послуг входить зокрема: представництво законних прав та інтересів ОСОБА_4, сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи,шляхом складання відповідних процесуальних документів, роз'яснення положень чинного законодавства з питань, що стосуються предмету позову; надання допомоги із представництва інтересів в суді, в тому числі в Апеляцйному суді Кіровоградської області; участь у судових засіданнях (п.2.1 договору). Договір укладено на період до закінчення розгляду справи у судах загальної юрисдикції (п.п. "а" п.5).

Як пояснили в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5, відповідно до договору про надання правової допомоги здійснено консультування відповідача, надано відповідну допомогу при складанні заперечень на позовну заяву, клопотань про закриття провадження у справі, про розподіл судових витрат (а.с.68-71, 122,139, 140-141),142-144).

Вказані докази позивачем не спростовані, підтверджуються матеріалами справи.

Журналами судових засідань підтверджується, що адвокат ОСОБА_5 брав участь в судових засіданнях відповідно 09 листопада 2016 року 1 годину 15 хвилин, та 27 листопада 2017 року - 1,5 години (а.с.108, 161-162).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах», який був чинним на час вчинення цих процесуальних дій, було передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення інших процесуальних дій поза межами засідання та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

З урахуванням кількості годин, витрачених представником позивача на участь в судових засіданнях, сума витрат (580+674+337) 1591 грн. не виходить за межі граничних розмірів, визначених на той час Законом.

Разом з тим, враховуючи, що 4 000 грн. було сплачено відповідачем за весь обсяг правової допомоги, яка мала б бути надана в суді першої, в суді апеляційної та касаційної інстанцій, проте розгляд справи по суті не відбувся у зв'язку із залишенням позову без розгляду, то з урахуванням засад розумності та справедливості, з урахуванням принципу пропорційності у цивільному судочинстві та обсягу фактично наданих послуг, колегія суддів вважає, що витрати, понесені відповідачем на правову допомогу, підлягають задоволенню частково в розмірі 2100 грн..

Вказане кореспондується з ч.4 ст.137 ЦПК України, якою передбачено. що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Витрати на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_7 в сумі 800 грн. за підготовку апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову та витрати по сплаті судового збору в сумі 290 грн. за подання апеляційної скарги на вказану ухвалу, а також витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_5 за участь в судовому засіданні апеляційної інстанції при перегляді ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, задоволенню не підлягають у зв'язку з тим, що в задоволенні апеляційної скарги було відмовлено.

Порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідно до п.3, п.4 ст. 374 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення постанови про часткове задоволення заяви ОСОБА_4 про розподіл судових витрат.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 2100 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір в сумі 320 грн., сплачений ОСОБА_4 за перегляд ухвали про вілдмову в розподілі судових витрат в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.367, 374, 382 , 384 ЦПК України Апеляційний суд Кіровоградської області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про розподіл судових витрат, скасувати.

Заяву ОСОБА_4 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 2100 грн., а в решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку в сумі 320 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено - 19 березня 2018 року.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді С.А.Кіселик

ОСОБА_9