АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7112/17 Номер провадження 22-ц/786/421/18Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Лобова О.А., Дорош А.І.,

секретар: Діхтяр Т.В.,

з участю адвоката Руль М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2017 року

по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив встановити факт безпосередньої участі у бойових діях з оборони м.Маріуполя під час проведення антитерористичної операції в період з 18.08.2014 року по 15.12.2014 року в складі полку ППС міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС України в Київській області.

В обгрунтування заяви ОСОБА_3 зазначив, що у 2014 році був прийнятий до складу БПСМОП «Азов» та брав участь у антитерорестичній операції. Пізніше з'ясувалось, що офіційно він не був оформлений у батальйоні «Азов». Встановлення факту безпосередньої участі у бойових діях у складі ППС міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС України в Київській області необхідне заявнику для звернення до компетентного органу з метою отриання соціальних прав і гарантій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Іншим чином, окрім як в судовому порядку, даний факт встановити неможливо.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2017 року закрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, як таку, що постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях, що визначено Положенням про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій. Лише за умови навності позитивного судового рішення він зможе звернутися до відповідної комісії з метою отримання статусу учасника бойових дій.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 у своїй заяві просив встановити факт безпосередньої участі у бойових діях з оборони м.Маріуполя під час проведення антитерористичної операції в період з 18.08.2014 року по 15.12.2014 року в складі полку ППС міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС України в Київській області.

У заяві ОСОБА_3 зазначив, що встановлення даного факту має для нього юридичне значення та необхідне для звернення до компетентного органу з метою отримання соціальних прав і гарантій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд виходив із того, що фактична вимога спрямована на встановлення статусу учасника бойових дій, то у разі відмови уповноваженого органу у встановленні фактів, які просить визнати заявник у своїй заяві, - така відмова може бути ним оскаржена до суду в порядку, передбаченому КАС України, тобто вказане не позбавляє заявника оскаржити рішення, дію чи бездіяльність відповідних органів державної влади чи органів місцевого самоврядування у суді в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.1 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ст. 19 Кодексу викладено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об'єктами національної безпеки, між іншим, є держава, конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканість.

Суб'єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об'єднання громадян (ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України, та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів, які визначені п. 11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року № 200, та п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Крім того, у п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визначено, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.

Таким чином, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях, а тому висновки судів про неможливість розгляду спірного питання у порядку окремого провадження суперечать змісту п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції необґрунтовано закрив провадження у справі, у зв'язку з непідсудністю, не розглянувши вимоги ОСОБА_3 по суті.

Оскільки судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права, ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2017 року слід скасувати, а матеріали позовної заяви повернути до Октябрського районного суду м.Полтави для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст. 379, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 18 грудня 2017 року - скасувати.

Матеріали заяви ОСОБА_3, заінтересовані особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії, про встановлення факту, що має юридичне значення - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов