АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 756/297/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/550/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

при секретарі Маличівській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Варакути Ганни Геннадіївни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимогти тим, що їй на праві власності належить нежиле приміщення №1041 (2 секція), загальної площею 88,10 кв.м., розташоване за адресою: по АДРЕСА_1 У листопаді 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Договір про відшкодування власником витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна. 08.02.2016 в результаті протікання води з верхнього поверху сталося повне затоплення приміщень, які належать позивачу. 10.02.2016 комісією відповідача здійснено обстеження приміщень та складено акт, згідно якого було встановлено, що витік води ймовірно стався з вище розташованої квартири у зв'язку з тим, що каналізаційний стояк був забитий ганчірками та побутовим сміттям. Позивач вважає, що затоплення сталося внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних обов'язків щодо належного отримання каналізаційних мереж будинку, їх своєчасного та регулярного обстеження та очищення, що призвело до накопичення сміття у каналізаційній мережі та повного її засмічення. З метою встановлення вартості ремонтних робіт щодо відновлення пошкоджених водою приміщень, позивачем було замовлено та отримано попередній кошторис на ремонтно-будівельні роботи щодо відновлення приміщень, згідно з яким вартість ремонтно-будівельних робіт становить 20 136,00 грн. У березні 2016 року позивач вручила відповідачу акт-претензію, в якому описала факт затоплення приміщень, обов'язки відповідача за укладеними договорами та просила ТОВ «Управ-Дом» відшкодувати їй вартість відновлення приміщень. Проте відповідач у добровільному порядку завдані позивачу збитки не відшкодував, а тому просила у судовому порядку стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 20 136,00 грн. Також зазначала, що у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх обов'язків за договором про надання послуг та договором про відшкодування витрат позивачу було заподіяно моральну шкоду, що виразилася у душевних стражданнях, переживаннях. Розмір завданої моральної шкоди позивачем оцінений у 5 000 грн. Посилаючись на наведене, просила стягнути з відповідача на свою користь збитки та моральну шкоду у сумі 25 136,00 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 551,20 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 8 000,00 грн..

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року позов ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом», , на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 22 136,00 грн., судовий збір у сумі 485,21 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1920,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, мотивуючи тим, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не надано належну оцінку доказам поданим відповідачем на підтвердження належного виконання свої зобов'язання за договором, до матеріалів справи було залучено копії записів з журналу реєстрації викликів. Ці записи чітко вказують на те, що співробітники Відповідача регулярно проводили перевірки і здійснювали профілактичні заходи (ремонт і прочищення) каналізаційних стояків будинку, в тому числі каналізаційного стояка секції № 2. До матеріалів справи також надані докази того, що забиття каналізації трапляються на різних секціях будинку регулярно, протягом кожних 4-5 днів з вини мешканців, які скидають у каналізацію предмети особистої гігієни, ганчір'я, гігієнічний наповнювач з туалетів для тварин. Висновки суду першої інстанції також не містять встановленого факту наявності вини відповідача, не відображено причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями або бездіяльністю Відповідача та збитками, які було спричинено Позивачу внаслідок залиття. При цьому судом не взято до уваги доводи відповідача про протиправні дії третіх осіб - мешканців будинку, які засмічують каналізаційний стояк. Просив врахувати, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з відповідача моральну шкоду та витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ .

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні представник відповідача Варакута Г.Г. підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача ОСОБА_6 - заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін з тих підстав, що відповідач не надав доказів, які б свідчили про те, що шкода завдана не з вини підприємства, як субꞌєкта, який відповідає за технічний стан будинку.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та учасниками справи не заперечується, що позивачу на праві власності належить нежиле приміщення № 1041 (2 секція, 2 поверх), загальної площею 88,10 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ТОВ «Управ-Дом» здійснює обслуговування будинку по АДРЕСА_1.

08.11.2011 між ТОВ «Управ-Дом» та ОСОБА_5, яка є власником нежилого приміщення № 1041 (2 секція, 2 поверх) житлово-офісного комплексу за адресою: АДРЕСА_1, укладено Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, за умовами якого відповідач зобов'язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач сплачувати надані послуги у строки і на умовах, встановлених договором (а.с. 7-11).

Відповідно до п.п. 1, 5, 9, 10, 18 ч. 19 договору відповідач, як виконавець послуг, зобов'язується своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричинять шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо-будинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньо-будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім'ї, шкоду, що заподіяна його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і цього договору.

Також 08.11.2011 між сторонами було укладено Договір про відшкодування власником витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна, відповідно до якого відповідач зобов'язався забезпечити обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Договори укладені в письмовій формі та підписані сторонами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 08.02.2016 сталося залиття нежитлового приміщенні № 1041 (2 секція, 2 поверх) по АДРЕСА_1, що призвело до пошкодження приміщень.

Відповідно до акту про залиття, складеного 10.02.2016, комісією у складі головного інженера ТОВ «Управ-Дом» ОСОБА_7, інженера ОСОБА_8 та чергового слюсаря-сантехніка ОСОБА_9, причиною залиття офісного приміщення № 1041 (2 секція, 2 поверх), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є засмічення каналізаційного стояка ганчірками та побутовим сміттям.

Комісійним обстеженням виявлено та зафіксовано пошкодження від залиття приміщення: в кабінеті - на підвісній стелі амстронгові плити в кількості 4 шт., підлога (ламінат) загальною площею 10 кв.м., шпалерне покриття стіни площею 10 кв.м.; в кухонній кімнаті - навісні вбудовані меблі, шпалерне покриття стін площею 5-7 кв.м.; в санвузлі - стелю площею 3 кв.м; та у коридорній зоні - покриття стелі облаштоване плитами амстронг у кількості 8 шт., зіпсовано шпалерне покриття суміжної стіни площею 10 кв.м. (а.с. 14).

Представник відповідача в судовому засіданні визнав факт залиття приміщення, що належить позивачу, але не погодився, що це сталося саме з вини відповідача.

Згідно попереднього кошторису, складеного ФОП ОСОБА_10, вартості ремонтно - будівельних робіт (матеріального збитку), необхідного для відновлення позивачем пошкодженої речі (нежитлового приміщенні № 1041 (2 секція, 2 поверх) АДРЕСА_1) після залиття становить 20 136,00 грн. (а.с. 17-18).

Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінки зібраним у справі доказам, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у звꞌязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Порядок забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством тощо.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, передбачено, що власники приміщень житлових будинків мають право на відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного утримання будинку, гуртожитку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства (п.4 Правил). Балансоутримувач житлового будинку і гуртожитку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку і гуртожитку в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків ( п.12 Правил).

Аналогічні положення містяться у пунктах п. 10, 12, 21 договору про надання послуг, відповідно до яких відповідач ТОВ «Управ-Дом» зобов'язаний утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки; відшкодувати споживачеві збитки, завдані його майну та приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача тощо.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів дійшла висновку про те, що залиття приміщень № 1041 (2 секція, 2 поверх) по АДРЕСА_1, що мало місце 08 лютого 2016 року, сталося саме через засмічення каналізаційного стояка у будинку, обов'язок обслуговування та ремонту якого покладено відповідно до вищевикладених норм законодавства саме на відповідача.

Отже, неналежне виконання відповідачем своїх обовꞌязків щодо обслуговування та ремонту внутрішньобудинкової мережи (каналізаційної труби) у будинку стало наслідком засмічення каналізаційного стояка та потрапляння води до нежилового приміщення № 1041.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність протиправної поведінки відповідача, наслідком якої виникли збитки, прямий причинний зв'язок між діями відповідача та збитками, понесеними позивачем та наявність вини відповідача у їх виникненні. В цій частині доводи апеляційної скарги відповідача є необґрунтованими.

За наведених обставин, з урахуванням положень нормативних актів та умов договорів укладених між сторонами про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, утримання та обслуговування нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача, як особу, яка завдала збитки майну позивача, обов'язку по відшкодуванню майнової шкоди.

Відповідає вимог статті 23 ЦК України висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині компенсації моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна.

Правильним є також висновок суду першої інстанції щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн. Суд в повній мірі врахував роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, викладені в пункті 9 та визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, врахував характери та обсяг страждань, яких зазнала позивач, внаслідок залиття приміщення, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Висновок суду в цій частині є правильним, ґрунтується на зібраних у справі доказах та відповідає нормам матеріального права.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» на користь ОСОБА_5 витрат на правову допомогу у розмірі 1920,00 грн., виходячи з наступного.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України ( у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2016 року між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (позивач) було укладено Договір про надання правової допомоги із долучення свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 20, 21).

Разом з тим, документальних підтверджень щодо розрахунку таких послуг та їх оплату позивачем не надано та матеріалами справи не підтверджується. Пред'явлена позивачем копія квитанції № 15767097-1 від 16 серпня 2016 року, за якою отримувачем послуг за призначенням «договором про надання правової допомоги» виступає ТОВ «Юридична фірма «Інвіктус» не свідчить про понесенні позивачем витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката ОСОБА_6 (а.с. 37). В цій частині доводи апеляційної скарги відповідача є обґрунтованими.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» на користь ОСОБА_5 витрат на правову допомогу у розмірі 1 920,00 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_5 про відшкодування витрат на правову допомогу.В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Варакути Ганни Геннадіївни - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» на користь ОСОБА_5 витрат на правову допомогу у розмірі 1 920,00 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу.В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді: