Справа № 576/1980/18
Провадження № 2/576/640/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого суддіОСОБА_1

секретар судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/1980/18
за позовомОСОБА_3
до відповідача третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачаШалигинської селищної ради Головне управління Держгеокадастру у Сумській області
провстановлення факту родинних відносин та визнання права в порядку спадкування
Учасники справи та представники:
представник позивачаОСОБА_4
представник відповідачане зявився
представник третьої особине зявився

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2018 року позивач ОСОБА_3, діючи через свого представника ОСОБА_5, звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 02 жовтня 1997 року помер її батько ОСОБА_6, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,64 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Шалигинської селищної ради Глухівського району. Позивач є спадкоємцем після померлого ОСОБА_6, однак оформити спадщину не має можливості, оскільки не може підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем, а саме, що є донькою ОСОБА_7, оскільки у її свідоцтві про народження у графі батько ніхто не зазначений. В графі мати зазначена ОСОБА_8, яка з 1962 року і по день смерті ОСОБА_6 проживала разом з ним однією сімєю в с. Шалигине вул. Ковйонська, 148, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, виховували та утримували доньку. Після смерті ОСОБА_6 позивач прийняла спадщину, оскільки на протязі шести місяців після відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернулась до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу, однак постановою приватного нотаріуса ОСОБА_9 від 07 червня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 02 жовтня 1997 року ОСОБА_6 у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа та у звязку з тим, що не підтверджено факт родинних відносин.

Просить суд встановити факт, що ОСОБА_6, який помер 02.10.1997 року, є її, ОСОБА_3, батьком, та визнати її право на земельну частку (пай) площею 4,64 умовних кадастрових гектара, що належало померлому 02.10.1997 року ОСОБА_6 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0164367, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30 жовтня 1996 року, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 367 від 30.12.1996 року, розташованої на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, померлого 02.10.1997 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені в позовній заяві, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, від Шалигинської селищної ради надійшла заява про відсутність заперечень на позов ОСОБА_3 та розгляд справи без участі представника селищної ради. По суті вказана заява є заявою про визнання позову.

Представник третьої особи також у судове засідання не зявився, від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду ( а.с. 32).

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Зі свідоцтв про смерть вбачається, що ОСОБА_6 помер 02 жовтня 1997 (а.с. 8), ОСОБА_10 померла 26 листопада 2007 року (а.с. 9).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_11 вбачається, що у графі мати записана ОСОБА_8 (а.с. 12). Зміна прізвища з «Рикова» на «Полятикіна» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 13).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили, що проживають у с. Шалигине з 1978 та 1970 року відповідно. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знали з початку свого проживання у с. Шалигине як доньку й батька. ОСОБА_3 проживала з батьком ОСОБА_6 та матір'ю ОСОБА_8 однією сім'єю. ОСОБА_14 піклувався про доньку, батьківство визнавав.

Також з довідки Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області № 1979 від 14.08.2018 р. вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 дійсно проживали разом однією сімєю в селищі Шалигине Глухівського району, вул. Ковйонська, буд. 148; вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом з 1962 року (а.с. 15).

Встановлення факту батьківства потрібно позивачу для прийняття спадщини. Встановити факт родинних відносин у інший спосіб не є можливим (а.с. 17).

За таких обставин позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області № 1242 від 24.07.2018 р. ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_6, 02 жовтня 1997 року на протязі шести місяців прийняла спадщину, а саме користувалась житловим будинком та земельною ділянкою. На час смерті разом з померлим була зареєстрована та проживала однією сімєю співмешканка ОСОБА_10. Заповіт від імені померлого ОСОБА_6 виконкомом Шалигинської селищної ради не посвідчувався (а.с. 14).

Також згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28.09.2018 заповіт від імені ОСОБА_6, відсутній та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не посвідчувалися (а.с. 10,11).

З копії спадкової справи № 68 за 2016 рік, витребуваної судом у приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_3 22.07.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину після померлої 26.11.2007 року ОСОБА_8 (а.с. 43-54). В свою чергу в спадковій справі відсутня інформація на підтвердження прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_15

Із довідки відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 0-18-020-381/103-17 від 20.06.2018 року ОСОБА_6, який помер 02.10.1997 року, за життя одержав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0164367, зареєстрований під № 367 від 30.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською райдержадміністрацією членам САПТЗТ ім. Ілліча для ведення сільськогосподарського виробництва на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області. Розмір земельної частки складав 4,64 га. Сертифікат виготовлявся в одному примірнику і був виданий на руки. Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 не одержував (а.с. 16).

Таким чином, позивач являється спадкоємцем ОСОБА_6 за законом. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено.

З постанови приватного нотаріуса Глухівського нотаріального округу ОСОБА_9 від 07 червня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого 02 жовтня 1997 року ОСОБА_6 у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа та у звязку з тим, що не підтверджено факт родинних відносин (а.с.17).

21 травня 2017 року позивачем було дане оголошення в газету «Глухівщина» № 37-38 від 26 травня 2017 року про те, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0164367, зареєстрований під № 367 від 30.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 30.10.1996 р. №397, на імя ОСОБА_6 вважати недійсним (а.с. 24).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

За таких умов, враховуючи, що померлому ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) площею 4,64 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області та відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу та підтвердження факту родинних відносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та визнати за нею право на зазначену земельну ділянку.

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, Сумська область, Глухівський район, с. Волківка, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області (Сумська область, Глухівський район, с. Шалигине, вул. 40 років Перемоги, буд. 11, ) задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_6, який помер 02 жовтня 1997 року, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за померлим 02 жовтня 1997 року ОСОБА_6 право на земельну частку (пай) площею 4,64 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0164367, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30 жовтня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються членам САПТЗТ ім. Ілліча за № 367 від 30 грудня 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області черезГлухівський міськрайонний суд Сумської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 15 листопада 2018 року.

Суддя Л.М. Усенко