Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія» Рантье, треті особи: Білоцерківський міський відділ ДВС ГТ УЮ у Київській області, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом до ТОВ «Факторингова компанія» Рантье, треті особи: Білоцерківський міський відділ ДВС ГТ УЮ у Київській області, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що у вересні 2017 року від державного виконавця Білоцерківського Міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, вона дізналась про те, що 29.09.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис за № 1093, яким запропоновано стягнути з позивачки на користь ТОВ ФК «Рантье» борг у сумі 18216,70 грн. 29.09.2016 року приватним нотаріусом Київськовського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис за № 1093, яким запропоновано стягнути з позивачки на користь ПАТ «Ідея Банк» борг у розмірі 18216,70 грн., з яких: 6928, 04 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9988,66 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, 1300 грн. плата за вчинення виконавчого напису, які є боргом за кредитним договором № Z 19.232.70861 від 17.09.2014 року. Позивака вважає, що виконавчий напис від 29.09.2016 року вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.2019 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а тому просила суд визнати його таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивачка та її представник не зявились, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача.

Представник ТОВ «ФК «Раньте» в судове засідання не зявився, подав письмово викладені заперечення проти позову, мотивовані тим, що при вчиненні виконавчого напису були дотримані вимоги чинного законодавства України.

Представник третьої особи міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Гаєва м.І. подала заяву про розгляд справи без представника ДВС на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надіслав письмові пояснення на позов та копії матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис.

Суд, зясувавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Судом встановлено, що 29.09.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 отримано заяву від ТОВ «ФК «Раньте» заяву про вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса. До цієї заяви банком додано: заяву позичальника / кредитний договір/ від за кредитним договором № Z 19.232.70861 від 17.09.2014 року, довіреність представника банку, інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей, письмову вимогу адресовану позивачу про усунення порушень за кредитним договором за кредитним договором № Z 19.232.70861 від 17.09.2014 року, квитанцію відділення поштового звязку, опис вкладеного до цінного листа, заяву позичальника № DNH4KP51240038 від 24 травня 2006 року, виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення.

29.09.2016 року приватним нотаріусом Київськовського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1093, за яким запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «ФК «Раньте» борг у розмірі: 6928, 04грн. заборгованість за тілом кредиту, 9988,66 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, 1300 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що всього становить 18216,70 грн., які є боргом за кредитним договором № Z 19.232.70861 від 17.09.2014 року.

За заявою банку Білоцерківський МВ ДВС ГТУЮ відкрив виконавче провадження №54388168 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису, що підтверджується відповідною постановою від 28.07.2017 року.

В позовній заяві позивачка посилається на те, що вона дізналася про оспорюваний виконавчий напис лише від державного виконавця у вересні 2016 року, з яким вона не погоджується , оскільки при його вчиненні нотаріусом було порушено приписи ст.ст. 78,88 Закону України «Про нотаріат» та інші нормативні акти, повідомлення про заборгованість вона не отримувала, проти розміру заборгованості заперечує, з розрахунку заборгованості, наданого нотаріусу, не вбачається безспірність заборгованості, заборгованість обрахована понад трирічний строк позовної давності.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.78 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як передбачено п.3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п.2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений заборгованості.

Відповідно до роз»яснень наданих судам у п.13 постанови пленуму ВСУ №2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. ( Абзац перший пункту 13 із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 2 ( v0002700-95 ) від 13.01.95, N 12 ( v0012700-96 ) від 01.11.96 ).

Судом враховується, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, яка, відповідно до ст.360-7 ЦПК України.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що ТОВ «ФК «Рантье» не було надано приватному нотаріусу ОСОБА_2 необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача. Так, для вчинення виконавчого напису нотаріусу надано кредитний договір у вигляді заяви позичальника, виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, а також копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № Z 19.232.70861 від 17.09.2014 року.

Не отримання позивачкою вимоги про усунення порушень за кредитним договором об»єктивно позбавила її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ ФК «Рантье». Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об»єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивачки перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що позивачка належними доказами довела заявлені вимоги, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 29 вересня 2016 року за № 1093, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, грошових коштів в сумі: 6928, 04грн. заборгованість за тілом кредиту, 9988,66 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, 1300 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що всього становить 18216,70 грн. для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» () за кредитним договором від 17.09.2014 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія « Рантье» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_4