Справа № 658/4622/17
(провадження № 2/658/334/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Подячевої І.Д.,

при секретарі Бердніковій С.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши в місті Каховці у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каховської районної державної адміністрації (третя особа Любимівська селищна рада) про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

З урахуванням уточнень до позову ОСОБА_1 просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: смт. Любимівка, вул. І.Франка, 33, по 04 листопада 2003 року, тобто по день смерті ОСОБА_3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай)площею 6,63 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в адмінстративних межах Любимівської селищної ради, який належав спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату.

В обґрунтування позову зазначається, що 04 листопада 2003 року помер ОСОБА_3 батько ОСОБА_2. 29 вересня 2000 року ОСОБА_3 уклав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповідав ОСОБА_2, тобто сину. ОСОБА_2 чоловік позивача помер 25 січня 2004 року, проте не встиг прийняти спадщину після смерті батька. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте не знала про існування заповіту та сертифікату на земельну частку (пай), який належав свекру.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент смерті був власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0095786 від 31 березня 1997 року.

ОСОБА_3 29 вересня 2000 року уклав заповіт, згідно якого належне йому право на земельну частку заповідав сину ОСОБА_2.

04 листопада 2003 року помер ОСОБА_3

25 січня 2004 року ОСОБА_2 помер.

Прийняти спадщину після смерті батька не встиг.

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 та єдиним його спадкоємцем.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 померли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, а тому правовідносини, які склалися щодо прийняття спадщини позивачем після смерті зазначених осіб повинні вирішуватись у відповідності до Цивільного кодексу України 1963 року.

Згідно ст. ст. 548 та 549 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3.

ОСОБА_2 після смерті батька до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак він вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті батька.

Факт вступу в управління та володіння майном в судовому засіданні підтвердили свідки, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6 та донька позивача ОСОБА_7, які є безпосередніми сусідами позивача та проживають за зазначеними адресами з народження.

Свідок ОСОБА_6 зазначала, що сімю ОСОБА_7 знає дуже добре та давно. Допомогла ОСОБА_1 поховати чоловіка у 2004 році.

За таких даних, ОСОБА_2 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном без належного оформлення спадщини.

За таких даних, ОСОБА_1 може прийняти у спадщину після смерті чоловіка майно, яке він прийняв у спадок після смерті батька, шляхом вступу в управління та володіння таким майном.

З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм законодавства суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто станом на листопад 2003 року.

Реалізація права позивача на спадкове майно можливо лише шляхом визнання за ним права власності судом, оскільки іншим чином оформити право на спадок після смерті чоловіка ОСОБА_1 не може.

Таким чином суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання за ним права на право власності на земельну частку (пай) площею 6,63 умовних кадастрових гектарів, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0095786 виданому на підставі рішення Каховської районної державної адміністрації від 31 березня 1997 року № 132.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 274, 279, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Каховської районної державної адміністрації (третя особа Любимівська селищна рада) про встановлення факту проживання та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 04 листопада 2003 року, за адресою: смт. Любимівка, вул. І. Франка, 33.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) площею 6,63 умовних кадастрових гектарів, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0095786 виданому на підставі рішення Каховської районної державної адміністрації від 31 березня 1997 року № 132.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под'ячева