23.01.2018431/5327/17/1608/2018
Справа № 431/5327/17
Провадження 2/431/123/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Озерова В.О.,

за участю секретаря Дубініної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Старобільської міської ради Луганської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Старобільської міської ради Луганської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником житлового будинку №34 на вул. Вишнева, м.Старобільськ Луганської області. В зазначеному будинку зареєстрований і не проживає відповідач ОСОБА_2, який є її сином, та його реєстрація створює позивачу труднощі у здійсненні свого права власності. У звязку з чим просила суд винести рішення, яким зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоду у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком № 34, розташованим за адресою: вул. Вишнева у м. Старобільськ Луганської області шляхом зняття з реєстраційного обліку та зобовязати Старобільську міськраду зняти його з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - Старобільської міської ради Луганської області у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

У звязку з чим суд на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2003 та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ? частини житлового будинку №34 на вул. Вишнева (вул. Медведєва) м.Старобільськ Луганської області належить на праві власності ОСОБА_1

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок, житловий будинок №34 на вул. Вишнева (вул. Медведєва) м.Старобільськ Луганської області належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.1999 року.

Відповідно до копії домової книги, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул. Медведєва), 34.

Згідно довідки Старобільської міської ради № 2780 від 09.11.2017, вул. Медведєва перейменована на вул. Вишнева на підставі рішення Старобільської міської ради № 57/6 від 21.10.2015 року «Про перейменування вулиць, площ, провулків, кварталів м. Старобільська, назви яких підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського тоталітарних режимів в Україні та заборону їхньої символіки».

Відповідно до акту обстеження житло за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Вишнева, 34, ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою, але не мешкає з січня 2015 року.

Згідно адресної довідки УДМС України в Луганській області від 11.12.2017р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (вул. Медведєва), б.34.

За змістом ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 04.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а згідно другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є членом сім'ї позивача, не проживає за адресою реєстрації більше року та втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником позивачем ОСОБА_1 її права власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.391 ЦК України, ст.156 ЖК України, ст.ст.11-13, 263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Старобільської міської ради Луганської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку - задовольнити у повному обсязі.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належним їй на праві приватної власності житловим будинком № 34, розташованим за адресою: вул. Вишнева у м. Старобільськ Луганської області шляхом зняття його з реєстраційного обліку.

Зобовязати Старобільську міську раду Луганської області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, вул.Вишнева, буд.34.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старобільський районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Озеров