Справа № 462/4305/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 13.09.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 27 грудня 2014 року у м.Львові помер чоловік моєї матері - ОСОБА_3. Після його смерті залишилось спадкове майно ? частина земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м.Львів, ур.Клепарів, КСТ ОСОБА_2 залізничник, ділянка ОСОБА_4 9 липня 2014 року склав заповіт на все, належне йому, майно на її користь. Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 9.07.2014 року за реєстром № 753. Спадкоємців до обовязкової частки у спадщині немає. Коли вона звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що правовстановлюючий документ на право власності на ділянку не був зареєстрований у встановленому законом порядку, а тому свідоцтво на спадщину їй і видати неможливо.Вважає, що вона має право на спадкове майно. Просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частку земельної ділянки №54 в ур.Клепарів КСТ «ОСОБА_2 залізничник» м. Львів в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 27.12.2014 р.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила викладені обставини, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи попереджений належним чином, причина неявки суду невідома, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не надав.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 25.06.1998 року ОСОБА_2 міською радою за ЛВ № 40506203, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3-4-2 № 525, кадастровий номер ділянки 40506203, земельна ділянка № 54 в ур.Клепарів КСТ ОСОБА_2 залізничник, площею 0,0576 га , належала ОСОБА_6.

8.01.2009 року ОСОБА_6 померла.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2010 року після її смерті позивачка ОСОБА_1, донька помелої ОСОБА_6, та чоловік помелої ОСОБА_3 отримали у Другій львівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку у рівних частках кожний, тобто по 1/2 частці, свідоцтво про право на спадщину видане 20.08.2010 року за реєстром № 2-1433.

27 грудня 2014 року ОСОБА_3 помер у віці 72 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За життя 9 липня 2014 р. ним був складений заповіт, згідно до якого все своє майно він заповів ОСОБА_1. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 у реєстрі 753.

Згідно до відповіді Другої ОСОБА_2 державної нотраіальної контори ОСОБА_3 за життя не зареєстрував свого права власності на частку земельної ділянки.

Статтями 1296-1299 ЦК України визначено, що питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення та для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій, а позивач ОСОБА_1 здійснила всі міри для прийняття спадщини та визначена нотаріусом спадкоємцем майна, суд вважає, що відсутність державної реєстрації своїх майнових прав у померлого ОСОБА_3 на успадковану після смерті ОСОБА_6 земельної ділянки не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, 11, 16, 265-266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки №54 в ур.Клепарів КСТ «ОСОБА_2 залізничник» м.Львів в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 27.12.2014 р.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова