Справа № 459/890/18
Провадження № 6/459/54/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Марковець Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді подання державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2018 року державний виконавець звернулася в суд з даним поданням. В його обгрунтування послалася на те, що на виконанні у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження 55533146 з виконання постанови №ЛВ 12948, виданої 16.03.2011 року Камянка-бузьким об'єднаним УПФУ про стягнення з ОСОБА_3 918,00 грн.. В ході виконання даної постанови ним вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень. Зокрема здійснено виходи на дільницю за місцем проживання, надіслано запити у реєструючі органи з метою встановлення її майнового стану. Вказаними діями було встановлено, що боржник змінила прізвище на ОСОБА_2, має у власності 1/5 частину квартири по вул.Корольова,3/3 у м.Червонограді. Однак майновий стан боржника не вдалось встановити, також у даному випадку не може бути звернено стягнення на часту у житлі. Зазначає, що постанова на даний час не виконана. Вважає, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього цим рішенням. Тому просить тимчасово обмежити останнього у виїзді за межі України без вилучення паспорта громадянина України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним обовязків, покладених рішенням.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявилася

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини учасників справи, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали подання суд встановив слідуюче.

Як вбачається із копії постанови серії ЛВ №12948 від 16.03.2011 року Управлінням ПФУ в Радехівському районі на ОСОБА_3 було накладено адмінінстративне стягнення у розмірі 459,00 грн.. У даній постанові зазначено, що у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП та примусовому виконанні постанови органами ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 918,00 грн..

16.01.2018 року головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вище вказаної постанови та винесено постанову про арешт майна боржника.

В ході виконавчого провадження за відомостями адресного бюро було встановлено, що боржник змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_2.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було скеровано запити у реєструючі органи м.Червонограда.

Згідно із відповідями на запит за боржником ОСОБА_2 не зареєстровано земельних ділянок, немає відомостей про те, що остання працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, та про останнє місце роботи, інформація щодо її доходів відсутня. За боржником зареєстрована на праві власності 1/5 частка квартири по вул.Корольова,3/3 у м.Червонограді.

З копії відповіді ДМС від 02.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 документована паспортом гр.України для виїзду за кордон.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, крім іншого, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Частиною 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надала суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього постановою. Саме невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 отримувала вище згадану постанову і що вона умисно вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання цієї постанови.

У матеріалах справи наявна копія конверта, з якої не можливо встановити, який саме документ направлявся боржнику та чи було такий вручено йому особисто. Тому відсутні докази обізнаності останнього про таке виконавче провадження.

Разом з цим, на думку суду, під «ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права особи у виконавчому провадженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2018 року.

Суддя: М. Д. Новосад