Справа № 495/126/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 лютого 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Білгород-Дністровська міська рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: факту того, що у заповіті від 05 липня 2000 року, реєстровий номер 3517, згідно якого ОСОБА_2 заповідала своє майно ОСОБА_1, невірно вказано прізвище заявника «Селезнев» замість вірного «Селезньов», і вищезазначений заповіт дійсно складаний на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Неправильне написання прізвища заявника, стало перешкодою в здійсненні його спадкових прав, в звязку з чим він звертається до суду.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, згідно заяви підтримав вимоги та просив справу розглядати за його відсутністю.

Представник зацікавленої особи в судове засідання на зявився, подавши заяву в якій вказує, що просить винести рішення відповідно до чинного законодавства, та розглянути справу за його відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2016 року померла рідна мати заявника ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 було складено заповіт 05 липня 2000 року, реєстровий номер 3517, згідно якого ОСОБА_2 заповідала своє майно ОСОБА_1. У вищезазначеному документі помилково було написано прізвище заявника «Селезнев» замість вірного «Селезньов».

Факт, підтверджуючий правильність написання прізвища заявника Селезньов» підтверджується копією паспорта ОСОБА_1, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії 1-ЖД № 548276 від 23.05.2017 року (повторно).

Згідно п. 2 ст. 26 ЦК України фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

За п. 2 ст. 27 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, державної влади, їхніх посадових осіб, не може обмежувати можливість фізичної особи не заборонені законом цивільні права та обовязки, крім випадків, коли таке обмеження передбачено Конституцією України.

За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК Українипередбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, встановивши факт, що має юридичне значення, а саме: факту того, що у заповіті від 05.07.2000 року, реєстровий номер 3517, згідно якого ОСОБА_2 заповідала своє майно ОСОБА_1, невірно вказано прізвище заявника «Селезнев» замість вірного «Селезньов», і вищезазначений заповіт дійсно складаний на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст. 26 ЦК України, ст. ст. 169, 209, 213, 214- 215, 224, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факту того, що у заповіті від 05.07.2000 року, реєстровий номер 3517, згідно якого ОСОБА_2 заповідала своє майно ОСОБА_1, невірно вказано прізвище заявника «Селезнев» замість вірного «Селезньов», і вищезазначений заповіт дійсно складаний на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: