АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року місто Київ.

Справа № 761/18456/17

Апеляційне провадження № 22-ц/796/1897/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Желепи О.В., суддів Іванченка М.М., Рубан С.М., секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, у складі судді Притули Н.Г. (інформація про час постановлення рішення та дату складання повного тексту рішення відсутня) в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Сетам», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової ОльгиІванівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

31 травня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, ДП «Сетам», ПН КМНО Разумової О.І., третя особа: ОСОБА_3 в якій просила визнати недійсними електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки - двокімнатної квартири, АДРЕСА_1 від 10.04.2017 року; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 1442, видане 03.05.2017 року ПН КМНО Разумовою О.І.; зобов'язати ПН КМНО Разумову О.І. внести запис про скасування державної реєстрації прав на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 від 03.05.2017 року та зареєструвати право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на виконанні у ВДВС Шевченківського РУ ГУЮ в м. Києві перебував виконавчий напис нотаріуса за яким звернуто стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1

Державний виконавець в межах виконавчого провадження призначив електронні торги з продажу зазначеної квартири. 24.03.2017 року за результатами проведених торгів ОСОБА_3 придбав квартиру на підставі чого було нотаріусом видано відповідне свідоцтво та зареєстроване за ним право власності.

Позивач не погоджується з результатами проведених електронних торгів та вважає, що вони підлягають скасуванню з тих підстав, що в порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431 в заявці на реалізацію арештованого майна не було зазначено відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6-10 розділу ІІІ цього Порядку); не достовірно зазначені відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) зазначені не в повному обсязі; фото- матеріали не відповідають дійсності.

Також позивач зазначив, що нотаріусом було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки із порушенням встановленого чинним законодавством порядку здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно, зокрема проігноровано існуючі заборони на відчуження майна.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Сетам», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В скарзі зазначила, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно з'ясував всі фактичні обставини справи, та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Вказувала на те, що суд не взяв до уваги , що інформація щодо належності предмета іпотеки ТОВ «Гамма-Консалтинг» є такою, що не відповідає дійсності, в оголошенні щодо реалізації шляхом проведення електронних торгів предмета іпотеки розміщені фотографії, які не відповідають дійсності. Так, на день проведення торгів в квартирі, що є предметом іпотеки було проведено косметичний ремонт, квартира є жилим приміщенням. Посилалася на те, що організатором торгів не було зазначено повні відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек), про те суд не дослідив докази на підтвердження зазначених доводів та не надав останнім правової оцінки. Також зазначила, що нотаріус в порушення вимог законодавства, безпідставно зареєструвала право власності на житлове приміщення, яке було продане на електронних торгах.

До апеляційного суду позивач не з'явилась, подала клопотання про відкладення розгляду справи, через відрядження, проте доказів про направлення її у відрядження суду не подала.

Від відповідачів, Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Представник Державного підприємства «Сетам» у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що законодавством України не передбачено обов'язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. Вказував на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження доводів про визнання електронних торгів недійсними.

Третя особа, ОСОБА_3, у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що посилання позивача на той факт, що заявка державного виконавця містила недостовірну інформацію не могла бути прийнята до уваги, оскільки відповідно до правового висновку, зробленого Верховним Судом України з у справі № 3-112гс14, порушення допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, до призначення прилюдних торгів підлягають оскарженню в порядку, передбаченому законом. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Факти, на які посилається позивачка, не могли стати підставою для задоволення позову, оскільки не вплинули на результат торгів та не порушують прав і законних інтересів позивачки. Крім того, не відповідає дійсності той факт, що судом не було досліджено прінт-скріни інформації, розміщеної на офіційному сайті ДП «СЕТАМ» щодо реалізації шляхом проведення електронних торгів предмета іпотеки. Посилання позивачки на не дотримання нотаріусом вимог ст. 55 Закону України «Про нотаріат» є помилковим, оскільки законодавцем встановлено спеціальний порядок для такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

В судовому засіданні апеляційного суду третя особа ОСОБА_3 та його представник доводи скарги заперечували.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяв на момент проведення електродних торгів) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» затверджено Порядок реалізації арештованого майна, уповноважено ДП «Сетам» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом.

За змістом п. 1 Порядку, електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; лот - одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах або торгах за фіксованою ціною; організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Таким чином, електронні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві перебував виконавчий напис №38 виданий 03.02.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. про звернення стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Гамма консалтинг».

В судовому засіданні було встановлено, що виконавчий напис на даний час не оскаржується та не існує рішення про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

В межах виконавчого провадження 08.09.2016 року державний виконавець склав акт опису та арешту майна і передав квартиру на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Гамма Консалтинг» в особі представника за дорученням - ОСОБА_5

10 квітня 2017 року відбулись електронні торги по лоту №205097 з реалізації предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, АДРЕСА_1 переможцем торгів став ОСОБА_3.

28.04.2017 року головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бучко В.В. складений акт №51947374 про реалізацію предмета іпотеки. Акт 28.04.2017 року затверджено начальником відділу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Б.І. Гоцій.

03.05.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І. видала свідоцтво яким посвідчила, що ОСОБА_3 належить на праві власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка придбана ним з електронних торгів.

03.05.2017 року на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що квартира АДРЕСА_1 перебуває під обтяженнями, які зареєстровані на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 24.03.2015 року у ВП №46993838, постанови державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.08.2014 року, постанови про арешт майна боржника та заборона на його відчуження від 06.09.2011 року державного виконавця Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ, Іпотечного договору від 19.10.2007 року.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції встановив, що обставини на які посилається позивач, як на підставу для визнання торгів не дійсними, жодним чином не могли вплинути на результати торгів, а заборони, які вносились до державного реєстру після передачі майна в іпотеку, не могли бути перешкодою, для реалізації вказаного майна з метою забезпечення прав іпотеко-держателя. Крім того, в судовому засіданні не встановлено порушення Порядку при проведенні електронних торгів, а також порушень з боку нотаріуса під час видачі свідоцтва про право власності на придбане на торгах майно.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про безпідставність та недоведеність заявлених позовних вимог відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно з'ясував всі фактичні обставини справи, та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач не наводила обставини, та порушення, які могли б вплинути на результати проведених електронних торгів.

Посилання на не зазначення відомостей про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутність елементів, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6-10 розділу ІІІ цього Порядку); не достовірність відомостей про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); не повнота відомостей про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек), розміщення в оголошенні фотографій, які не в повній мірі відображали стан квартири, не відповідають дійсності та не відносяться до обставин, які б могли вплинути на результати торгів.

При цьому, суд вірно виходив з того, що головною умовою, яка повинна бути встановлена судом, для визнання торгів не дійсними є наявність порушень, які могли впливати на результати торгів. Позивач не довела, що ті порушення на які вона посилалась, якимось чином впливали на результати торгів та її законні права та інтереси.

Так, пункт 2 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна передбачає, що організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані:

повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця;

номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень;

повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб;

форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною);

вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті);

найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні;

відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку);

місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача);

відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса);

відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек);

вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»;

реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів;

адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця;

фото- та/або відеоматеріали;

електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Згідно з абзацом 4 пункту 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, перевірка статусу заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Перевіривши матеріли справи апеляційним судом не встановлено порушень вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів які б вплинули на результати електронних торгів, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

При цьому, апеляційний суд вважає, що порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення електронних торгів, підлягають оскарженню в порядку визначеному Законом, і не можуть бути підставою для визнання недійсним електронних торгів.

Також, апеляційний суд в даному випадку враховує і положення ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», відповідно до якої позивачка мала переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя, однак таким правом не скористалася.

Доводи про те, що нотаріус в порушення вимог законодавства, безпідставно зареєструвала право власності на житлове приміщення, яке було продане на електронних торгах, апеляційний суд вважає також безпідставними з огляду на таке:

Згідно зі п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).

Порядок видачі свідоцтв про придбання нерухомого майна, яке було предметом застави (іпотеки) регулюється главою 9 Закону України «Про нотаріат».

Згідно з ч. 1 ст. 72 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про придбання нерухомого майна видаються на підставі акта про придбання нерухомого майна або реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про іпотеку», після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Це правило не застосовується у разі придбання предмета іпотеки іпотекодавцем.

Таким чином, приватним нотаріусом у встановленому законом порядку за заявою ОСОБА_3 на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки останньому було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, з прилюдних торгів (зареєстровано в реєстрі за № 1442) та здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру.

Доводи скарги про те, що під час проведення торгів, на яких реалізовувався предмет іпотеки, не були враховані та внесені всі обтяження, які вносились до реєстру після обтяження, пов'язаного з іпотекою на законність ухваленого рішення не впливають з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 5868984 від 19 жовтня 2007 року, існувало обтяження відповідно до іпотечного договору.

Всі інші обтяження на які посилається позивач в позові та апеляційній скарзі, а саме: зареєстровані на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 24.03.2015 року у ВП №46993838, постанови державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06.08.2014 року, постанови про арешт майна боржника та заборона на його відчуження від 06.09.2011 року державного виконавця Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ, - були внесені пізніше в період з 2011 по 2015 рік, якими забезпечувались права інших кредиторів позивача. Тобто переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки мала саме особа в інтересах якої і проводились електронні торги та якій перераховувались кошти, отримані внаслідок реалізації предмета іпотеки.

При цьому не врахування заборон в інтересах інших кредиторів, які не мають переважного права перед іпотекодержателем (або особами, до яких таке право відійшло за договорами про відступлення прав вимоги за первинним договором іпотеки) не свідчить про порушення прав позивача під час проведення електронних торгів. Так, як позивач в першу чергу має відповідати іпотечним майном перед тим кредитором, якому вона в 2007 році передала квартиру(майнові права на неї), яка реалізовувалась на електронних торгах.

Інші доводи скарги на правильність постановленого рішення не впливають.

Апеляційний суд погоджується з доводами, які викладені у відзивах на апеляційну скаргу та вважає, що відповідачами не порушувалось право позивача.

Рішення суду постановлене на повно з'ясованих обставинах, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повна постанова складена 28 березня 2018 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді: Рубан С.М.

ІванченкоМ.М.