УХВАЛА

12 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 754/13411/16-ц

провадження № 61-7159 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Деснянське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про зобов'язання звільнити ділянку та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга, яка не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки подана після закінчення строку на касаційне оскарження і в ній не порушується питання про поновлення цього строку.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України (у редакції чинній на день ухвалення судових рішень, що оскаржуються) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Строк на касаційне оскарження судових рішень закінчився 11 грудня 2017 року, а касаційну скаргу подано до суду 6 лютого 2017 року.

У разі пропущення строку з причин, визнаних поважними, суд за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк (стаття 390 ЦПК України).

Клопотання про поновлення процесуального строку особою, яка подає касаційну скаргу, не порушується, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних вимог майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) визначено розмір судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру, який становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати правильне найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати особі, яка подала касаційну скаргу, час для надання заяви про поновлення строку з наведенням підстав для його поновлення, а також для уточнення касаційної скарги в частині найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв