РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/5572/18

Провадження№2-о/751/147/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Сащенко О.М.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1, дитина ОСОБА_2

представник заявника ОСОБА_3,

представник служби у справах дітей

Новозаводської районної у місті Чернігові ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (14000, м. Чернігів, вул. Толстого, буд. 126 кім. 60, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересовані особи: ОСОБА_5 (15200, АДРЕСА_1), служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради (14017, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19) про видачу обмежувального припису та надання дозволу на виїзд за межі України ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про винесення обмежувального припису строком в один місяць та зобовязати ОСОБА_5 припинити домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_2; надати дозвіл ОСОБА_2 на виїзд за межі України у супроводі матері ОСОБА_1

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявник є матірю дитини ОСОБА_2, батьком дитини є ОСОБА_5 Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано. Дитина проживає із матірю, яка самостійно піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Всі питання щодо виховання сина вирішує самостійно. Син збирається прийняти участь у футбольних змаганнях, які відбудуться поза межами України. Однак, заявник не має можливості отримати згоду батька на виїзд дитини за межі України, оскільки при зверненні до батька із проханням надати згоду на виїзд дитини за межі України, останній відмовився в категоричній і грубій формі надати таку згоду. Вважає, що батько дитини безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заявником заходів, спрямованих на покращення здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, не наводить. Така позиція батька дитини шкодить її інтересам, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання батьком своїми батьківськими правами. Заявник вважає, що з її точки зору, дії ОСОБА_5 мають бути охарактеризовані як домашнє насильство в розумінні Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству». На думку заявниці ОСОБА_5 здійснив економічне насильство по відношенню до сина - ОСОБА_2

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року вимоги заявниці в частині надання дозволу ОСОБА_2 на виїзд за межі України у супроводі матері ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимогу про винесення обмежувального припису строком в один місяць, посилаючись на обставини викладі у заяві. ОСОБА_1 додатково пояснила , що її колишній чоловік пообіцяв дати дозвіл на виїзд дитини на змагання, вони надіялись що дитина поїде разом із командою, готувалась до цієї поїздки , але потім батько дитини відмовився надати такий дозвіл, чим вчинив домашнє насильство по відношенню до дитини.

Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради в судовому засіданні просив ухвалити рішення виходячи із інтересів малолітньої дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку що заява про винесення обмежувального припису не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 13.09.2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.13-14).

Під час шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 23.06.2009року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.с.8).

ОСОБА_1 проживає із малолітнім сином - ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання , за адресою: м. Чернігів, вул. Толстого, буд. 126 кім. 60.

Згідно заяви тренера викладача з футболу Сновської ДЮСШ, учні в тому числі ОСОБА_2 запрошені брати участь у змаганні , що відбудеться у Литві.

Зі слів заявниці , батько дитини своєю відмовою надати дозвіл на виїзд дитини за кордон на змагання з футболу вчинив домашнє насильство над дитиною.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до зазначеної статті Закону , економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає, поряд з іншим, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливістю користуватися ними; психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає, поряд з іншим, словесні образи, приниження, переслідування тощо.

Відповідно до п. 7, 8 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

В силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Згідно ст.19 Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 року на держави-учасниці покладено зобов'язання вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів із метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.

Аналіз досліджених судом доказів, наданих заявницею, свідчать лише про те, що дитина має можливість поїхати за кордон на змагання з футболу та не підтверджують вчинення батьком дитини економічного насильства щодо малолітнього сина.

Крім того , заявниця не зазначила який із передбачених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним припис вона просить застосувати до батька дитини ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись статтями 350-1 - 350-8 ЦПК України , Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 р.; Європейською конвенцією про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (14000, м. Чернігів, вул. Толстого, буд. 126 кім. 60, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересовані особи: ОСОБА_5 (15200, АДРЕСА_1), служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради (14017, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19) про видачу обмежувального припису відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області, через ново заводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. М. Ченцова