Справа № 128/2250/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06.02.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 14 липня 2016 року в місті Вінниці помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,0528 га, кадастровий номер :01:004:0857, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Лука-Мелешківська сільська рада, СТ «Садівничий масив ОСОБА_3» СТ «Дзвіночок», ділянка 36, цільове призначення - для індивідуального садівництва. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та спадщину прийняв шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку він не може, так як його батько, придбавши у власність земельну ділянку відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, не отримав Державний акт на право приватної власності на землю на своє імя і відповідно не зареєстрував право власності на земельну ділянку у встановленому порядку. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 14 липня 2016 року, на земельну ділянку площею 0,0528 га, кадастровий номер :01:004:0857, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Лука-Мелешківська сільська рада, СТ «Садівничий масив ОСОБА_3» СТ «Дзвіночок», ділянка 36, цільове призначення для індивідуального садівництва.

В підготовче судове засідання учасники судового провадження не зявились, попередньо подавши суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач ОСОБА_1 та його представник за договором про надання правової допомоги адвокат ОСОБА_4 в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити, а представник відповідача Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області за довіреністю ОСОБА_5 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги сільська рада визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

14 липня 2016 року в місті Вінниці помер ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії І-АМ №349968, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15 липня 2016 року (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,0528 га, кадастровий номер :01:004:0857, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Лука-Мелешківська сільська рада, СТ «Садівничий масив ОСОБА_3» СТ «Дзвіночок», ділянка 36, цільове призначення для індивідуального садівництва.

Позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії І-АМ № 028504, виданого повторно Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану 23 квітня 1997 року (а.с. 12).

Іншою спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, є його дочка ОСОБА_6, яка у встановлений законом строк відмовилась від прийняття своєї частки у спадщині, що вбачається з її заяви, яка входить до складу спадкової справи, розпочатої 29 грудня 2016 року після померлого 14 липня 2016 року ОСОБА_2 (а.с. 42-58).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ № 015926, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Вінниці від 07 травня 1996 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано 07 травня 1996 року (а.с. 14).

З ксерокопії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії 1-АМ № 000841, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Вінниці від 26 березня 1997 року вбачається, що позивач по справі ОСОБА_8 змінив своє прізвище на ОСОБА_9, про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 26 березня 1997 року зроблено запис за № 35 (а.с. 13).

Згідно з довідкою № 58/01-16 від 07.03.2017 року, виданою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10, відповідно до матеріалів спадкової справи № 29-2016, заведеної після смерті ОСОБА_2, який помер 14 липня 2016 року, спадкоємцем, що прийняв спадщину, є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 не вертались (а.с. 15).

Однак, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивач не може, так як його батько ОСОБА_2, який помер 14 липня 2016 року, придбавши у власність зазначену земельну ділянку відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_12, не отримав Державний акт на право приватної власності на землю на своє імя і відповідно не зареєстрував право власності на земельну ділянку у встановленому порядку, що підтверджується копією постанови приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_13 за № 97/02-31 від 18.05.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 58).

Той факт, що при житті ОСОБА_2 володів, користувався та розпоряджався земельною ділянкою на праві власності підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27 лютого 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_12, відповідно до якого він придбав у власність земельну ділянку розміром 0,0528 га, яка розташована в с.Лука-Мелешківська і перебуває у віданні Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району та надана для садівництва (а.с. 17); довідкою виконкому Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.07.2017 року за № 141, відповідно до якої земельна ділянка, належна ОСОБА_2, площею 0,05 га для ведення садівництва, розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради за межами населеного пункту в СТ «Дзвіночок» садівничого товариства «Садівничий масив ОСОБА_3», діл 36 (а.с. 18); довідкою садівничого товариства «Садівничий масив ОСОБА_3» від 24.06.2017 року за № 46, відповідно до якої член садового товариства «Дзвіночок» ОСОБА_2 є власником ділянки, яка знаходиться за адресою: садівниче товариство «Садівничий масив ОСОБА_3» садівниче товариство «Дзвіночок», земельна ділянка № 36 (а.с. 19).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0528 га, кадастровий номер :01:004:0857, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Лука-Мелешківська сільська рада, СТ «Садівничий масив ОСОБА_3» СТ «Дзвіночок», ділянка 36, цільове призначення для індивідуального садівництва, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, не зареєстровані (а.с. 20).

Володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою ОСОБА_2 з 2003 року по день його смерті 14 липня 2016 року також свідчить про право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, іншого способу захисту своїх спадкових прав, акрів судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

Також за заявою позивач по справі, суд вважає необхідним залишити за ним судові витрати по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ОСОБА_9 ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 14 липня 2016 року, на земельну ділянку площею 0,0528 га, кадастровий номер :01:004:0857, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Лука-Мелешківська сільська рада, СТ «Садівничий масив ОСОБА_3» СТ «Дзвіночок», ділянка 36, цільове призначення для індивідуального садівництва.

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ: І.А.Ганкіна