Справа №403/423/18 провадження № 2/403/221/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
09 листопада 2018 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю.,
при секретарі судового засідання Гарбар С.І.,
представника позивача ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису),-
Позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» (далі - ТОВ «Агрофірма «Перлина степу») звернувся до суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису), укладеного між відповідачами 18 травня 2018 року, згідно якого право користування земельною ділянкою, належною на праві власності ОСОБА_3 було зареєстровано 21 травня 2018 року державним реєстратором за правокористувачем ОСОБА_4, номер запису про інше речове право: 26309610.
В судовому засіданні по розгляду справи по суті представник позивача викладені в позовній заяві вимоги підтримала повністю, прохала суд їх задоволити. Додатково зазначила, що укладений відповідачами договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 18 травня 2018 року, підлягає визнанню недійсним згідно положень ст.ст.203, 215 ЦПК України, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства, зокрема, вимогам ст.33 Закону України «Про оренду землі», якою встановлено переважне право позивача, як орендаря, який належно виконував обов"язки за умовами договору, на його поновлення після закінчення строку, на який договір був укладений. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання по розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_3 не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст.128 Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України). Відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки разом з доданими до нього письмовими доказами, заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, не подав (а.с.70, 119, 138, 165).
В судове засідання по розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_4 не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки разом з доданими до нього письмовими доказами, заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, не подала (а.с.107-108, 135, 136, 148, 151-152, 167-168).
З огляду на викладене, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України 09.11.2018 року в порядку ч.5 ст.259 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.169-170).
На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 ЦПК України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи.
Ухвалою судді від 02.08.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі задоволено клопотання представника позивача про витребування від відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та від державного реєстратора Бобринецької державної нотаріальної контори Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області належним чином засвідчених копій договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) від 18.05.2018 року, за яким інше речове право щодо земельної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_3, було зареєстроване 21.05.2018 року, номер запису про інше речове право: 26309610 (а.с.59-63).
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до договору оренди землі, укладеного між сторонами по справі 20.10.2011 року, відповідач ОСОБА_3, як орендодавець, надав, а позивач по справі ТОВ «Агрофірма «Перлина степу», як орендар, прийняв у строкове, оплатне володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення №131 згідно кадастрового плану, загальною площею 6,39 га, яка знаходиться на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.8).
Згідно п.3.1 договору оренди землі строк його дії становить 5 років, починаючи з дня державної реєстрації договору в порядку, передбаченому законодавством (а.с.8).
Згідно п.14.3 договору оренди землі договір набуває чинності з моменту його реєстрації відповідно до чинного законодавства України (а.с.9 зворот).
За змістом п.3.2 договору оренди землі якщо жодна із сторін протягом місяця після закінчення строку дії договору письмово не заявить про намір його припинити, договір автоматично продовжується на строк, передбачений п.3.1 договору (а.с.8).
Відповідно до п.3.3 договору оренди землі орендар, після закінчення строку дії договору, має переважне право на поновлення його дії на новий строк. В цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про свій намір продовжити дію договору (а.с.8).
Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2018 року задоволено позов ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_3 та ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» в частині визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 20 жовтня 2011 року між ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» та ОСОБА_3 щодо належної йому на праві власності земельної ділянки, зареєстрованого у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області 20 лютого 2012 року, запис в Державному реєстрі земель за №00779, та відмовлено у задоволенні двох позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 15 березня 2017 року, право оренди за яким зареєстроване за ФГ «Абара Геннадій Анатолійович» 16 березня 2018 року, номер запису про інше речове право: 19546815, та про зобов"язання відповідача ОСОБА_3 вчинити дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20 жовтня 2011 року. При цьому підставою для поновлення договору оренди землі від 20 жовтня 2011 року було встановлене судом порушення переважного права позивача, як попереднього орендаря, на укладення договору оренди землі на новий строк, передбачене ст.33 Закону України «Про оренду землі», а підставою для відмови в позові в частині визнання недійсним договору оренди землі від 15 березня 2017 року було розірвання його відповідачами у встановленому законом порядку на момент розгляду справи. Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 26 квітня 2018 року (а.с.13-24).

Судом по справі також встановлено, що 18 травня 2018 року між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), згідно умов якого ОСОБА_3, як власник земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зберігаючи за собою право розпорядження нею, передав емфітевту ОСОБА_4 право володіння та цільового користування земельною ділянкою площею 6,3872 га, кадастровий номер :02:000:0131, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області (а.с.124-125).

Відповідно до п.п.2.1, 2.3 договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року, передача емфітевтичного права відбувається за 200000 (двісті тисяч) гривень, які власник отримав до підписання цього договору у повній сумі, а емфітевтичне право за цим договором встановлюється на 20 (двадцять) років (а.с.124).

Згідно п.п.7 п.4.1 договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року підставою припинення емфітевтичного права є визнання цього договору недійсним (а.с.125).

Державна реєстрація речового права - права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на підставі вказаного вище договору була проведена державним реєстратором Бобринецької державної нотаріальної контори Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської областіза правокористувачем (емфітевтом) ОСОБА_4 21 травня 2018 року, номер запису про інше речове право: 26309610 (а.с.11 зворот).

Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Устинівської селищної ради Кіровоградської області №41733483 від 21 червня 2018 року представнику позивача ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» на підставі поданих ним документів для проведення державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер: :02:000:0131, що розташована на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права на вказану земельну ділянку (права оренди земельної ділянки) у зв"язку з наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме: наявністю іншого речового права за №26309610, зареєстрованого 21.05.2018 року за суб"єктом ОСОБА_4, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права (а.с.12).

Виконуючи приписи ст.264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним представником позивача, як учасником судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом п.2 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) способом захисту цивільного права та інтересу, крім інших, може бути визнання правочину недійсним.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що звернення позивача ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» до суду з позовом про захист свого порушеного права, як попереднього орендаря земельної ділянки за договором оренди землі від 20 жовтня 2011 року, поновленим на підставі судового рішення від 20 березня 2018 року, що набрало законної сили, шляхом визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року, здійснено у конкретний спосіб, визначений ЦК України, та обумовлене: 1) невизнанням відповідачем ОСОБА_3, як власником земельної ділянки та орендодавцем за поновленим договором оренди землі від 20 жовтня 2011 року, передбаченого ст.33 Закону України «Про оренду землі» переважного права позивача ТОВ «Агрофірма «Перлина степу», як орендаря, внаслідок чого ним було укладено оспорюваний договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо тієї самої земельної ділянки з іншим правокористувачем ОСОБА_4 та, як наслідок, 2) недотриманням відповідачами при його укладенні загальних вимог, додержання яких є необхідним для правомірності правочину.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2 ст.792 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч.ч.1, 5 ст.6 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно положень ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 Земельного кодексу України).

За змістом п.п.1, 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Судом по справі встановлено, що рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2018 року, яке набрало законної сили 26 квітня 2018 року, визнано поновленим договір оренди землі, укладений 20 жовтня 2011 року між позивачем ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» та відповідачем ОСОБА_3, зареєстрований у відділі Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області 20 лютого 2012 року, запис в Державному реєстрі земель за №00779.

Рішенням державного реєстратора від 21 червня 2018 року відмовлено в проведенні державної реєстрації іншого речового права - права оренди позивача по справі ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» на земельну ділянку, належну відповідачу ОСОБА_3, яка є обєктом оренди за поновленим судом договором оренди землі від 20.10.2011 року, у звязку з наявним зареєстрованим іншим речовим правом на вказану земельну ділянку за №26309610, державна реєстрація якого була проведена 21.05.2018 року на підставі укладеного між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18.05.2018 року.

Таким чином, договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року був укладений відповідачами після постановлення та набрання законної сили рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2018 року про визнання поновленим договору оренди від 20 жовтня 2011 року, яке відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про оренду землі» та ст.125 Земельного кодексу України було підставою для набуття позивачем, як попереднім орендарем, у передбаченому законом порядку, права оренди земельної ділянки, належної на праві власності відповідачу ОСОБА_3, кадастровий номер: :02:000:0131, шляхом проведення державної реєстрації цього права.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Відповідно до розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.ч.2, 3 ст.215 ЦК України).

З огляду на викладене, зі змісту оспорюваного договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, судом встановлено, що позивач ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» не є стороною зазначеного договору. Разом з тим, позивач, як орендар тієї самої земельної ділянки за поновленим судом договором оренди землі від 20 жовтня 2010 року, що є одночасно об"єктом користування за договором від 18 травня 2018 року, має право на оспорювання цього договору, оскільки даний правочин порушує його переважне право на використання земельної ділянки шляхом проведення державної реєстрації права оренди.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом (ч.2 ст.412 ЦК України).

Однією з підстав припинення емфітевтичного права, передбаченою укладеним між відповідачами договором про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року, є визнання його недійсним (п.п.7 п.4.1 договору).

За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Цивільні відносини регулюються однаково на всій території України (ст.4 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким чином, до актів цивільного законодавства належить і Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2018 року, що набрало законної сили, судовий захист порушеного переважного права позивача, як орендаря, передбаченого ст.33 Закону України «Про оренду землі», був здійснений шляхом визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 20 жовтня 2011 року між позивачем ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» та відповідачем ОСОБА_3.

Таким чином, договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року суперечить положенням ст.33 Закону України «Про оренду землі», як акту цивільного законодавства.

Крім того, до загальних засад цивільного законодавства належать: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність (п.п.5, 6 ч.1 ст.3 ЦК України). Згідно положень ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обовязковість судового рішення. За змістом п.7 ч.3 ст.2, ч.1 ст.18 ЦПК України обов"язковість судового рішення, як одного з основних принципів цивільного судочинства, передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов"язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що укладений між відповідачами договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) порушує передбачену законом засаду судочинства - обовязковість судового рішення, оскільки перешкоджає реалізації визначеного ним способу захисту порушеного права позивача шляхом поновлення договору оренди землі від 20.10.2011 року, та, як наслідок, суперечить завданню цивільного судочинства - справедливому судовому розгляду з метою ефективного захисту порушеного права позивача на продовження користування земельною ділянкою відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

При цьому дії відповідача ОСОБА_3, як власника земельної ділянки сільськогосподарського призначення та орендодавця за поновленим судом договором оренди землі від 20 жовтня 2011 року, щодо укладення з іншим правокористувачем ОСОБА_4 договору про встановлення права користування цією ж земельною ділянкою для сільсьгосподарських потреб (емфітевзису), свідчать про недотримання відповідачем ОСОБА_3 передбаченої п.6 ч.1 ст.3 ЦК України засади добросовісності, оскільки останній не оскарживши судове рішення від 20 березня 2018 року в апеляційному порядку, та погодившись таким чином з висновками суду, повинен був не порушувати встановлену законом вимогу про його обовязковість.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спірний договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 18 травня 2018 року є зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак на час його укладення вже було постановлене рішення суду, що набрало законної сили, про поновлення з урахуванням положень ст.33 Закону України «Про оренду землі» договору оренди землі від 20 жовтня 2011 року, укладеного між позивачем ТОВ «Агрофірма «Перлина степу», як орендарем, та відповідачем ОСОБА_3, як власником земельної ділянки, що є підставою для визнання договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) недійсним, як такого, що суперечить актам цивільного законодавства, позбавляє попереднього добросовісного орендаря - ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» права на пролонгацію договору оренди землі, передбаченого ст.33 Закону України «Про оренду землі», та за наявності якого позивач обмежений у здійсненні права користування земельною ділянкою, що є обєктом оренди за поновленим договором оренди землі від 20 жовтня 2011 року, шляхом проведення державної реєстрації свого права оренди на підставі рішення суду відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» при предявлені позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., що підтверджується оригіналами двох платіжних доручень №472 та №474 від 07 червня 2018 року (а.с.1, 2).

На підставі викладеного, враховуючи задоволення судом позову в повному обсязі, на користь позивача по справі ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 1762 грн.00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належними письмовими доказами по справі, а саме: 881 грн. 00 коп. з відповідача ОСОБА_3 та 881 грн. 00 коп. з відповідача ОСОБА_4, оскільки солідарне стягнення судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Крім того, за змістом ч.ч.7, 8 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно ухвали Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2018 року було задоволено заяву представника позивача ТОВ «Агрофірма «Перлина степу» про забезпечення позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) недійсним шляхом заборони субєктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 6,3872 га, кадастровий номер :02:000:0131, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР №029052, виданого 27.02.2008 року Устинівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (а.с.88-93).

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним продовжити дію заходу забезпечення позову згідно ухвали суду від 23 серпня 2018 року протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) - задоволити повністю.

Визнати недійсним договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), укладений 18 травня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, щодо земельної ділянки площею 6,3872 га, кадастровий номер :02:000:0131, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, право володіння та цільового користування якою зареєстроване державним реєстратором Бобринецької державної нотаріальної контори Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області за правокористувачем (емфітевтом) ОСОБА_4 21 травня 2018 року, номер запису про інше речове право: 26309610.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 881 грн. 00 коп. (вісімсот вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 881 грн. 00 коп. (вісімсот вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Вжитий ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2018 року захід забезпечення позову у виді заборони субєктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 6,3872 га, кадастровий номер :02:000:0131, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР №029052, виданого 27.02.2008 року Устинівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, продовжує діяти протягом девяноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перлина степу», місцезнаходження: вул.Суворова, буд.№23 с.Степанівка Устинівського району Кіровоградської області, поштовий індекс 28611, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36390157.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 б м.Кропивницький (до перейменування - м.Кіровоград), поштовий індекс 25019, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.№4 м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, поштовий індекс 50000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий С.Ю.Атаманова