Провадження № 2/742/95/18
Єдиний унікальний № 742/3933/17
13 лютого 2018 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря Голушко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від свого імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,третя особа - орган опіки та піклування Прилуцької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею та її малолітніми дітьми право власності в порядку спадкування за законом на 3/16 частини об'єкту нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка, ОСОБА_5.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_5, відкрилася спадщина, в тому числі, й на будинок АДРЕСА_1, позивачка не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/16 частини будинку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, який підтверджує належність цього майна спадкодавцеві, оскільки такий знаходиться у відповідача, яка є матір'ю спадкодавця і також звернулася із відповідною заявою про прийняття спадщини. Тому позивач і звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частину спірного будинку в порядку спадкування за законом.
Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися, проте просили суд розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання повторно не з"вилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлена завчасно.
Третя особа в судове засідання не з'явилася також, проте надіслала заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без участі їх представника, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду та врахувати виключно інтереси дітей.
У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши доказии в їх сукупності суд приходить до такого висновку.
Згідно копії Свідоцтва про одруження від 06 серпня 1999 року серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 06 серпня 1999 року уклали шлюб (а.с.6). У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилися дочка ОСОБА_8 і син ОСОБА_9, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 7-8).
Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29 грудня 2016 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.9)
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 08.06.2017 Прилуцькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №60764319 та що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори звернулися дружина померлого ОСОБА_1 (яка діє від свого імені та як законний представник від імені та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2.), та мати померлого ОСОБА_4 (10, 37-38).
Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємці 26.08.2017 успадкували по ? частині земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Київська область, Яготинський район, Лемешівська сільська рада, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.41-43).
Відподповідно до довідки Прилуцького міського бюро технічної інвентаризації від 28.07.2017 за №1417 станом на 31.12.2012 право власності зареєстроване за ОСОБА_5 (а.с.5)
Наявність домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується копією технічного паспорта та звітом про оцінку житлового будинку, що становить 188492,00 грн.(а.с.11).
Проте, підтвердження із матеріалів справи про звернення позивачки до нотаріальної контори з приводу успадкування вище зазначеного будинку та обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину- відсутні.
Згідно ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Діяльність нотаріату спрямована на охорону та захист прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, на запобігання правопорушенням шляхом правильного і своєчасного вчинення нотаріальних дій.
Правовий аналіз наведеної норми та закону в цілому дозволяє зробити висновок, що нотаріат є органом безспірної цивільної юрисдикції та превентивного правосуддя. Професійна діяльність нотаріуса забезпечує превентивний правовий захист та унеможливлює порушення в майбутньому прав та інтересів суб'єктів права та виникнення спорів у судах. Тобто у разі виникнення спору, невизнання прав, питання підлягає судовому розгляду.
Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» передбачені обов'язки нотаріуса, зокрема, сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисту законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду.
За положеннями ст.ст. 34 та 66 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до статті 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (надалі - Порядок) передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Згідно п.4.15. глави 10 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
З аналізу вказаних норм вбачається, що на нотаріусів покладається обов'язок щодо сприяння збору та подання документів необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину та визначення частки спадкового майна, яке знаходиться у спільній власності.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, в матеріалах справі відсутнє жодне підтвердження вище наведеного, оскільки є копії відповідного свідоцтва та таке право зареєстроване відповідно до чинного законодавства.
В п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» наголошено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності
Таким чином, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
Відповідно до положень глави 89 ЦК України, якою визначено порядок оформлення права на спадщину, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно і зареєструвати право на таку спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.
Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 328 указаного Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.
Частинами ст.81 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами в розумінні ст.76 ЦПК є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, враховуючи викладені вимоги законодавства та характер спірних правовідносин, при вирішенні справи про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у зв'язку з неможливістю оформлення права на спадщину в установленому гл.89 ЦК України порядку, суду необхідно встановити положення законодавства про спадкування, які підлягають застосуванню, з'ясувати всі обставини справи стосовно права власності на нерухоме майно померлої особи, причини неможливості отримання свідоцтва про спадкування; перевірити достатність установлених передбаченими ст.76 ЦПК засобами доказування належних і допустимих доказів на підтвердження належності майна померлому громадянину й надати їм належну оцінку та встановити підстави переходу вказаного майна до спадкоємців і дотримання останніми законодавства щодо здійснення права на спадкування, тобто виконати положення ст.ст. 263, 264 ЦПК України.
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.1997, ОСОБА_5 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_10 ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2
Оригінал даного документу у позивача відсутній, проте його дублікат, згідно Інструкції про порядок передачі нотаріальних документів на тимчасове зберігання повинен був бути переданий до Державного нотаріального архіву м.Чернігова. Проте, жодних підтверджень звернень до нотаріуса, який попередньо оформляв спадщину на спадкоємця ОСОБА_5, чи до архіву, з метою витребування дубліката правовстановлюючого документа (свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.1997) в матеріалах справи відсутні.
Доказів на підтвердження обставин щодо неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачем не надано. Наведене свідчить про те, що звернення позивача до суду з даним позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом є передчасним, правом на зміну та уточнення позовних вимог позивач не скористався, а тому вимоги, зазначені позивачем у такий спосіб задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН-НОМЕР_5), яка діє від свого імені та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (АДРЕСА_3),третя особа - орган опіки та піклування Прилуцької міської ради (Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Незалежності, 82) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленим цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.Ільченко