Провадження №6/760/76/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді - Букіної О.М.

за участю секретаря - Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" - ОСОБА_3, стягувач: Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", -

В С Т А Н Ог В И В :

Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. звернувсь до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" - ОСОБА_3, до виконання ним своїх зобов'язань за рішеннями суду.

В обґрунтування подання, заявник зазначає, що Приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Крайчинським С.С. здійснюється примусове виконання наказу № 910/24033/16, виданого 16.04.2017 Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ ГК "УКРГАЗ" на користь ПАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" боргу на загальну суму 3284990,24 грн.

17.10.2017, керуючись ст.ст. 3, 4, 26 ЗУ «Про виконавче провадження» приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам.

Зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців керівником юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Постановою приватного виконавця від 17.10.2017 про відкриття виконавчого провадження, зобов'язано керівника ТОВ ГК "УКРГАЗ" ОСОБА_3 подати декларацію про доходи та майно, однак, зазначена вимога проігнорована останнім.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна наявні записи про реєстрацію за боржником нежитлових приміщень загальною площею 1169.3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58.

Також, ТОВ ГК "УКРГАЗ" є одним із засновників юридичної особи - ТОВ «НЕАПОЛІС ЛТД", ідентифікаційний код 40197013, місцезнаходження: вул. Райдужна, буд. 4, м. Київ, 02225, розмір внеску до статутного фонду - 499500000,00 грн.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, приватним виконавцем за заявою стягувача, та керуючись вимогами статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунках відкритих боржником в банківських установах України.

Однак, ухиляючись від виконання судового рішення, боржник, в супереч вимогам визначеним статтями 52, 56 Закону України "Про виконавче провадження", відкриває нові рахунки, що підтверджується відповідною довідкою наданою Державною фіскальною службою України від 09.11.2017 №, та ще раз доводить, що в діях службових осіб ТОВ ГК "УКРГАЗ" вбачаються ознаки злочину визначені статтею 382 КК України.

Вказує, що на момент звернення до суду з поданням, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, хоча приватним виконавцем здійснено ряд заходів з примусового виконання рішення.

Вважає, що наявність у боржника - керівника ТОВ ГК "УКРГАЗ" ОСОБА_3 зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

На підставі вищевикладеного просив подання задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності останніх.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Статею 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Крайчинським С.С. здійснюється примусове виконання наказу № 910/24033/16, виданого 16.04.2017 Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ ГК "УКРГАЗ" на користь ПАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" боргу на загальну суму 3284990,24 грн.

17.10.2017, керуючись ст.ст. 3, 4, 26 ЗУ «Про виконавче провадження» приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців керівником юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Постановою приватного виконавця від 17.10.2017 про відкриття виконавчого провадження, зобов'язано керівника ТОВ ГК "УКРГАЗ" ОСОБА_3 подати декларацію про доходи та майно, однак, зазначена вимога проігнорована останнім.

Встановлено, що в наданий строк на самостійне виконання боржником рішення суду не виконано.

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження вручена боржнику 20.10.17 ( а.с. 9).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено про обізнаність боржника про наявність відкриття виконавчого провадження за рішенням суду.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна наявні записи про реєстрацію за боржником нежитлових приміщень загальною площею 1169.3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58.

Також, ТОВ ГК "УКРГАЗ" є одним із засновників юридичної особи - ТОВ «НЕАПОЛІС ЛТД", ідентифікаційний код 40197013, місцезнаходження: вул. Райдужна, буд. 4, м. Київ, 02225, розмір внеску до статутного фонду - 499500000,00 грн.

Приватним виконавцем постановами від 17.10.2017, 18.10.2017, 08.11.2017, 27.11.2017 накладено арешти на майно та кошти боржника, що знаходяться на рахунках відкритих боржником в банківських установах України.

Згідно довідки, наданої Державною фіскальною службою України від 09.11.2017 №, вбачається, що боржник, відкриває нові рахунки.

Встановлено, що приватним виконавцем, зі свого боку, вживаються, передбачені чинним законодавством заходи примусового виконання рішення, однак, у зв'язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов'язків, які він має змогу виконати, та зобов'язань, покладених на нього рішенням, останнє досі залишається невиконаним. Зазначене має негативні наслідки, як для стягувача, так і держави в цілому, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

Отже, боржник має невиконані зобов'язання на території України, та ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, боржник жодного разу до відділу державної виконавчої служби не з'являлася, будь-яких заяв, клопотань чи інших документів від нього не надходило.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням (ч. 1, п. 18 ч. 3 статті 11 Закон України «Про виконавче провадження»).

Отже, наявність у керівника ТОВ ГК "УКРГАЗ" ОСОБА_3 невиконаних зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків передбачених цим законом та в'їхати в Україну.

На виконання пункту 2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року №261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, та на виконання спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 року №25-32/463, № 25-5347, положенням статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово : відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього, - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження у праві виїзду громадян України за кордон встановлюється на підставі рішення (ухвали) суду.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в України або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі з дорученням правоохоронних органів.

Отже, із наведеного слідує, що наявність у боржника невиконаних зобов'язань, покладених нанього, є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та відповідно до п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», у взаємозв'язку із нормами ст. 124 Конституції України, ст. 377 - 1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернутись до суду із поданням щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон у наступних випадках:

якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»);

якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. - до виконання зобов'язань (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»).

В Листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» передбачено: на підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Керуючись роз'ясненнями Верховного Суду України суд приходить до висновку, що у боржника була і є реальна можливості виконувати обов'язок покладений на нього судовим рішенням і погашати борг перед стягувачем, адже у боржника є грошові кошти.

Проте, встановлено, що після видачі судом виконавчого документу, боржником частково здійснювалися проплати стягувачу на погашення боргу, які відраховувалися у розмірі 20% від заробітної плати боржника та переховувалися на рахунок стягувача.

На підставі наведеного суд вважає, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань покладених на неї судовими рішеннями так як з моменту відкриття виконавчого провадження не запропонувала будь-яких способів погашення заборгованості.

Таким чином, невжиття заходів пов'язаних з обмеженням у праві виїзду боржника за межі України призводить до неможливості майнового стягнення з боржника за рішенням суду, що завдає збитків стягувачу, адже сума, яка підлягає стягненню є значною.

Відповідно до роз'яснення, що містяться в листі Верховного суду України про узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірний відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах: своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За таких обставин можна зробити висновок, що для виконання вказаного рішення суду та задля відновлення прав стягувана, порушення яких триває, є допустимим тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що боржник тривалий час злісно ухиляється від виконання рішення суду і приватний виконавець обґрунтовано звернувся з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки інші заходи впливу приватного виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 8 ст. 19, п. 4 ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», статтями 11 Закону України «Про виконавче провадження», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», розділом 4 Наказу Держкомкордону України № 365 від 10 липня 2000 року «Про затвердження інструкції про порядок тимчасового затримання або вилучення паспортних документів посадовими особами Прикордонних військ України», ст. ст. 259-261, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання ним зобов'язань за рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2017 про стягнення з ТОВ ГК "УКРГАЗ" на користь ПАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" боргу на загальну суму 3284990,24 грн.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України покласти на Адміністрацію державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: