№ 207/112/18
№ 6/207/36/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

судді: Подобєд О.К.

при секретарі: Онищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Камянське подання державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Південного відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1.

В обґрунтування подання вказала, що у Південному відділі державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на виконанні знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-82 2009 р. виданого 21 травня 2009 року Васильківським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у сумі 9349, 82 грн., витрати на проведення дослідження спеціаліста у сумі 500 грн., витрати по направленню телеграми в розмірі 13,55 грн., моральної шкоди в сумі 1650 грн., судовий збір в розмірі 115,63 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., всього 11 659 грн.

Просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1

Суд вважає , що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав .

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення . Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи , яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження .

Згідно ч. 2 , 3 ст. 2 Протоколу № 4 до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен є вільним залишати будь-яку країну , включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих , що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб .

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання , право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом .

Згідно п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань .

З аналізу зазначеної норми закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і факт ухилення від їх виконання .

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань , покладених на нього рішенням , звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів .

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього за рішенням суду та рішень інших органів.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання .

Разом з тим, матеріали подання не містять доказів, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення. Суду надано копії актів державного виконавця, з яких слідує що за місцем мешкання відповідача двері будинку ніхто не відчинив, та виклики державного виконавця, до яких не додано доказів їх отримання боржником.

Крім того ОСОБА_4 офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_5 на посаді менеджера з 20.11.2017 року, про що свідчить довідка від 16.02.2018 року №16/02-2.

Згідно наданих доказів суд важає за не доцільне обмежувати у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцатиднів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.К. Подобєд