Постанова

Іменем України

6 лютого2018 року

м. Київ

справа № 403/1329/16

провадження № 61-1339 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

представник відповідача - Сергач Артем Владиславович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Єлісєєвої Т. Ю.

від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Варенко О. П.,

Городничої В. С., від 7 грудня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») про тлумачення умов договору.

Позовна заява мотивована тим, що 23 грудня 2003 року між ним та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», було укладено договір № 424 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів. В подальшому, всі права та обов'язки банку за договором перейшли до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі -

ПАТ «ОТП Банк»).

Відповідно до пункту 3.1. цього договору, клієнт має право застосовувати будь-які форми розрахунків, які не суперечать чинному законодавству України. Зазначає, що статус іноземної валюти визначає статті 1 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», згідно якої валютні цінності іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави.

Позивач неодноразово отримував відмови банку на звернення до відповідача з заявами на переказ готівки для поповнення поточного рахунку, на підставі того, що внутрішніми положеннями банку внесення готівкових коштів іноземної валюти у вигляді монет не передбачено; банком прийняте відповідне рішення, згідно якого банк не приймає іноземну валюту у вигляді монет; для можливості прийняття іноземної валюти від фізичних осіб у вигляді монет (валюти долари США) повинне бути відповідне рішення банку. Таке рішення банком не приймалось, в зв'язку з чим позивачу було відмовлено у прийняті монет (валюти долари США). Позивач вважає, що сторони договору по різному тлумачать умови договору, зокрема відносно розрахунків по ньому.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив розтлумачити пункт 3.1. договору № 424, а саме: чи має право позивач (клієнт за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів), при здійсненні розрахунково-касових операцій за цим договором, вносити готівку іноземної валюти в касу банку у вигляді банкнот і монет.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 19 лютого 2016 року позов задоволено. Розтлумачено зміст пункту 3.1. договору № 424 від 23 грудня 2003 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів наступним чином, що клієнт має право при здійсненні розрахунково-касових операцій за договором № 424

від 23 грудня 2003 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів, вносити готівку іноземної валюти в касу банку у вигляді банкнот і монет, що перебувають в обігу та є законними платіжним засобом на території відповідної держави.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що валютні цінності - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого

2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив із того, що сторони договору по різному тлумачать умови договору щодо порядку розрахунків по ньому, тобто наявний спір між сторонами договору, тому вважав обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог ОСОБА_2

21 грудня 2016 року ПАТ «ОТП Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що поповнення поточного рахунку є розрахунково-касовою операцією, яка регулюється Інструкцією про ведення касових операцій, згідно з якою каси банку не працюють з іноземною валютою у вигляді монет. Крім того, судовими рішеннями у справах за позовами ОСОБА_2 до ПАТ «ОТП Банк» встановлено обставини, які в силу статті 61 ЦПК України (у редакції на час розгляду справи) не підлягали доказуванню.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

9січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьої цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом вказаної статті тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

Судом встановлено, що 3 грудня 2003 року між ОСОБА_2 та акціонерний комерційний банк «Райффайзенбанк Україна» укладено договір № 424 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів.

30 березня 2015 року позивач звернувся до відділення банку «Гвардійське» з метою поповнити поточний рахунок на суму 20 тис. доларів США у вигляді монет. Працівниками банку було відмовлено у прийнятті коштів у іноземній валюті (долари США) у вигляді монет.

Листом від 8 квітня 2015 року ПАТ «ОТП Банк» повідомив, що внутрішніми положеннями банку внесення готівкових коштів іноземної валюти у вигляді монет не передбачено.

1 липня 2015 року позивач звернувся до відділення банку «Калинове», з метою поповнити поточний рахунок на суму 104 008 доларів США у вигляді монет та банкнот. Працівниками банку було відмовлено у прийнятті коштів у іноземній валюті (долари США) у вигляді монет.

Листом від 20 липня 2015 року ПАТ «ОТП Банк» знову повідомив, що внутрішніми положеннями банку внесення готівкових коштів іноземної валюти у вигляді монет не передбачено.

У листі від 21 серпня 2015 року банком роз'яснено від банку, що для можливості прийняття іноземної валюти від фізичних осіб у вигляді монет (валюти долари США) повинне бути відповідне рішення банку. Таке рішення банком не приймалось, в зв'язку з чим позивачу було відмовлено у прийняті монет валюти долари США.

Відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк регулює діяльність платіжних систем та систем розрахунків в Україні, визначає порядок і форми платежів, у тому числі між банками. Згідно пункту 6 статті 33 цього Закону до повноважень Національного банку України належить, зокрема, визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій.

Відповідно до п. 2.8. Розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 (з наступними змінами та доповненнями) за рішенням банку (філії, відділення) іноземна валюта у вигляді монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, приймається в операційну касу лише в разі: касового обслуговування юридичних осіб що мають право використовувати іноземну валюту як засіб платежу або здійснювати розрахунки, пов'язані з відрядженнями за кордон; здійснення касових операцій з фізичними особами.

Таким чином, враховуючи, що ПАТ «ОТП Банк» не приймалось рішення про використання монет для здійснення касових операцій з фізичними особами, тому відсутні підстави для тлумачення умов договору щодо внесення іноземної валюти в касу у вигляді монет.

Посилання позивача на те, що монети в іноземній валюті також є платіжним засобом і відносяться до валюти відповідної країни, не спростовують спеціального правового режиму використання монет у розрахунках між банківськими установами та фізичними особами, що введений актами Національного банку України.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 7 грудня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення умов договору відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В.Черняк