Справа № 576/1969/17
Провадження № 2/576/18/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.18 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

з участю секретаря Самойленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глухові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що в період шлюбу з відповідачем вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній, 9 в с. Суходіл Глухівського району, який був зареєстрований на відповідача. 05 лютого 2002 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу спірний будинок вони з відповідачем не ділили, оскільки в ньому залишились проживати їх спільні діти і позивач могла вільно час від часу ним користуватись, а тому її право на цей будинок не було порушене. Однак, у вересні 2017 року відповідач ОСОБА_2 без її дозволу впустив до їх будинку сторонніх людей, які використовують його для підприємницької діяльності, встановивши там пилораму, проти чого вона категорично заперечує.

Таким чином, про порушення свого права на спірне майно вона дізналась восени 2017 року, а тому вважає, що нею не був пропущений строк позовної давності.

Оскільки спірний будинок по вул. Центральній, 9 в с. Суходіл Глухівського району був придбаний в період шлюбу з відповідачем, то він є їх спільною сумісною власністю. За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній, 9 в с. Суходіл Глухівського району, а за відповідачем, відповідно, визнати право власності на його іншу половину.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов повністю підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, у підготовчому судовому засіданні надав проти позову заперечення, суть яких зводиться до того, що після розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1 в 2002 році вони добровільно розділили спільно нажите майно. З того часу минуло більше 15 років і ніяких спорів з приводу цього між ними не виникало. А тому відповідач вважає, що позивачем був пропущений трирічний строк для подачі позову про поділ майна.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, заслухавши показання свідка, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що з 23 листопада 1974 року по 05 лютого 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Також встановлено, що в період шлюбу вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній, 9 в с. Суходіл Глухівського району. Цей будинок був зареєстрований в 1993 році в КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» за відповідачем ОСОБА_2 Відповідно до ст. 22 КпШС України (положення якого діяли на час виникнення спірних правовідносин) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. А відповідно до ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно зі ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Аналогічним чином питання початку перебігу позовної давності визначені і в ст. 261 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила.

Частиною третьою статті 29 КпШС України передбачалося, що для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності. Згідно зі ст. 11 КпШС України, у тих випадках, коли для окремих вимог встановлено строк позовної давності, він обчислюється, якщо інше не встановлено законом, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Аналогічний порядок обчислення перебігу позовної давності визначено й частиною другою статті 72 СК України. При цьому, судом встановлено, що в 2004 році, тобто через два роки після розірвання шлюбу, сторони за взаємною згодою подарували належні їм частки у житловому будинку по провул. Водотеченському, 40 в м. Глухові. Дана обставина, на думку суду, свідчить про те, що після розірвання шлюбу сторони добровільно поділили спільно нажите майно і між ними на даний час не існувало ніякого спору з приводу спільно нажитого майна. В той же час, із позовом про поділ спільного майна подружжя позивач звернулась до суду більше ніж через 15 років після його розірвання. Її посилання на ті обставини, що до жовтня 2017 року їй не було нічого відомо про порушення її права на спірний будинок, суд розцінює критично, оскільки з представлених документів вбачається, що в спірному будинку позивач ОСОБА_1 не проживає з 2001 року, тобто, більше 16 років.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 без поважних причин пропустила строк позовної давності, а тому в задоволенні її позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У звязку з пропуском строків позовної давності ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя