АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1203/18 Справа № 209/2084/17 Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства Кам'янської міської ради «Тепломережі» про захист прав споживачів, визнання незаконним нарахування плати за теплопостачання та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є споживачем житлово-комунальних послуг, особовий рахунок НОМЕР_1 відкритий за квартирою АДРЕСА_1. На протязі 2014 - 2017 року на його адресу надходять листи-претензії від відповідача, в яких зазначено про суму боргу, яка виникла за вищезазначеною квартирою в розмірі 10763,64 грн. за період з 01 січня 1996 року по 24 квітня 2017 року, при тому, що у нього відсутня заборгованість за період з 2012 по 2017 року. При зверненні до відповідача з вимогою про зменшення суми заборгованості із застосуванням строку позовної давності йому було повідомлено, що перерахунок заборгованості може бути здійснений лише за рішенням суду, у зв'язку із чим позивач змушений звертатися до суду, крім того, неправомірними вимоги відповідач змушує позивача зазнавати душевних страждань та немайнових втрат, пов'язаних із витрачанням часу на складання претензій і скарг на дії відповідача. Тому позивач просив зобов'язати відповідача зробити перерахунок за послуги з централізованого опалення за опалювальні періоди з 1996 року по 2017 рік із застосуванням строку позовної давності; зобов'язати відповідача внести відповідні зміни до комп'ютерної програми абонента з особистим рахунком НОМЕР_1 стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 є споживачем житлово-комунальних послуг за особовим рахунком НОМЕР_1 який відкрито по квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Відповідно до письмової претензії КП «Дніпродзержинськтепломережа» Дніпродзержинської міської ради №00.09.0014/3 від 17.07.2014 року, ОСОБА_2 відповідачем нарахована заборгованість за комунальні послуги з теплопостачання на суму 9341,24 грн., яка сформована станом на 01.07.2014 року (а.с. 17).

Згідно письмової претензії КП «Дніпродзержинськтепломережа» Дніпродзержинської міської ради №00.09.0001/3 від 21.05.2015 року, позивачу нарахована заборгованість за комунальні послуги з теплопостачання на суму 9459,85 грн., яка сформована станом на 01.05.2015 року (а.с. 16).

Також, позивачем представлено копію досудової вимоги КП «Тепломережі» Кам'янської міської ради по особовому рахунку НОМЕР_1 відповідно до якої станом на 26.04.2017 року за вказаним особовим рахунком обліковується заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в загальному розмірі 10763,64 грн., яку комунальне підприємство пропонує позивачу сплатити в добровільному порядку (а.с. 15).

За змістом ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст. 71 ЦК України від 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється у три роки.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги підстави та зміст позовних вимог у даній справі; зважаючи на те, що у судовому порядку позов КП Кам'янської міської ради «Тепломережі» до ОСОБА_2 про стягнено заборгованості не пред»явлено, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача зробити перерахунок за послуги з централізованого опалення за опалювальні періоди з 1996 року по 2017 рік із застосуванням строку позовної давності та зобов'язати внести відповідні зміни до комп'ютерної програми абонента з особистим рахунком №3010069.

Позовна давність - це строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, за наявності підстав, застосовується судом до вимог позивача.

Законом не встановлено заборони для учасників цивільно-правових відносин вимагати від боржника сплати заборгованості, що сформувалась поза межами строків позовної давності, а боржнику не заборонено визнавати та сплачувати таку заборгованість у добровільному порядку.

За викладених обставин, правові підстави для зобов»язування відповідача зробити перерахунок заборгованості у межах строків позовної давності відсутні; факту вчинення відповідачем винних дій, внаслідок яких було порушено права чи законні інтереси позивача та завдано останньому моральної шкоди не встановлено. Тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь ОСОБА_2 моральної шкоди необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Рішення місцевого суду є законним, обґрунтованим та підлягає залишенню без змін.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин судовий збір за подачу апеляційної скарги, враховуючи, що вона залишена без задоволення, позивачу не відшкодовується.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді