РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/20154/17

Пров. №2/766/3862/18

07 березня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області

у складі головуючого судді Хайдарової І.О.,

за участю секретаря судового засідання Сікорської Я.А.,

розглянувши в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 132495,00 грн., та судовий збір у розмірі 640,00 грн.

В обгрунтування позову зазначив, що 01.10.2016 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, який оформлено розпискою. За вказаним договором відповідач отримсав в борг грошові кошти в розмірі 5000,00 доларів США, строком повернення до 01 жовтня 2017 року. У визначений строк відповідач борг не повернув, на телефонні дзвінки не відповідає, всіляко ухиляється від виконання зобов'язання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачам було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, своїм правом щодо подання відзиву на позов, доказів не скористався.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, який оформлено розпискою. За вказаним договором відповідач отримав в борг грошові кошти в розмірі 5000,00 доларів США, строком повернення до 01 жовтня 2017 року.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором позики від 01.10.2016 року строк грошові кошти не повернув.

Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 26,3489 грн., то сума заборгованості за договором від 01.10.2016 р станом на 07.03.2018 року складає 131744,50 грн. (5000 дол. США * 26,3489 грн.).

У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 132495,00 грн., а враховуючи зміни в офіційному курсі НБУ долара, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, розписка про отримання коштів укаледна в інозесній валюті, зокрема на 5000,00 доларів США.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 677, 44 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 541, 543, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України,ст.ст. 12, 81, 141, 206, 247, 258, 259, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01.10.2016 року в розмірі 131744,50 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 677,44 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_3