РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Чальцевої Т.В.,

при секретарі судового засідання - Сєрих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну праву 221/6804/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом,

встановив:

14.12.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що його бабусі - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1. Спадкоємицею першої черги після смерті бабусі була мати позивача - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті матері спадкоємцями першої черги є позивач та його сестра - відповідач у справі. ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу щодо спадкування за законом після смерті бабусі, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок бабусі. Тому просив визнати за ним право власності на спадщину за законом - житловий будинок АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне.

Зі свідоцтва про народження НОМЕР_1 та свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_3 є бабусею позивача ОСОБА_1 (а.с.7-7зв.).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Волноваського району, актовий запис №6, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6зв).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Статтею 1218 Цивільного кодексу (далі ЦК) України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 була її донька - ОСОБА_4, тобто мати позивача.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1119, встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

На день смерть ОСОБА_4 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 не прийняла.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач та відповідач - ОСОБА_2, яка є її донькою, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с.13-14).

Позивач ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу з метою прийняття спадщини, але на його усне звернення надано письмові роз'яснення від 13.12.2017 року №810/01-16, якими йому запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на будинок, оскільки оригінали правовстановлюючих документів після смерті бабусі ОСОБА_3 втрачені (а.с.12).

З інформаційної довідки №1491 від 13.12.2017 року встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на колгоспний двір, яке видане на підставі рішення Волноваської районної ради від 19.08.1987 року №233 (а.с.11).

З довідки голови Петрівської сільської ради №467 від 15.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 проживала у вищевказаному будинку з 1938 року та на день смерті проживала одна (а.с.5).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також враховуючи право на спадкування за правом представлення, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.328, 1218, 1261,1266 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину за законом у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, яка відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Петрівське Волноваського району Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Суддя Т.В.Чальцева