АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2018 року м. Чернівці

справа № 722/1318/16-ц

провадження 22-ц/794/65/18

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретар Костюк Л.С.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника

ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 червня 2016 року, головуючій у суді І-й інстанції - суддя Римлянська Г.О.,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно.

Вказували на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7 - чоловік ОСОБА_3 та батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та на земельну ділянку площею 0,7635 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району та призначені для ведення сільськогосподарського виробництва.

Вказані земельні ділянки ОСОБА_7 успадкував після смерті своєї матері - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, але за життя не оформив свого права на це майно.

Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом і лише вони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7

Постановою приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області від 5 травня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки.

Посилаючись на ці обставини, просили суд визнати за кожною з них право власності в порядку спадкування на ? частину зазначених земельних ділянок.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 червня 2016 року позов задоволено: визнано за ОСОБА_3 і ОСОБА_6 право власності за кожною на ? частину земельних ділянок площею 1,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 0,7635 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району та призначені для ведення сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що після смерті її матері - ОСОБА_8 вона також прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з матір'ю у с. Романківці Сокирянського району. Про ці обставини позивачам було відомо, проте, звертаючись до суду з вказаним позовом, вони не залучили її до участі у справі.

Вважає, що оскаржуваним судовим рішенням порушено її право на зазначені земельні ділянки.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняття постанови про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 успадкував спірні земельні ділянки після смерті матері - ОСОБА_8, а позивачі у свою чергу успадкували це нерухоме майно після смерті ОСОБА_7, а також представник відповідача визнав позов.

Проте таким висновкам суд першої інстанції дійшов внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 1,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та земельна ділянка площею 0,7635 га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належали ОСОБА_8 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого їй 17 грудня 2003 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 померла, після смерті якої відкрилася спадщина на вказані земельні ділянки та інше нерухоме майно.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тої з подружжя, який його пережив, та батьки.

В оскаржуваному судовому рішенні зазначено, що спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняв лише її син - ОСОБА_7, який подав заяву до нотаріальної контори, але за життя не оформив своїх спадкових прав на спірні земельні ділянки.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що на час відкриття спадщини ОСОБА_8 проживала у с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області (а.с.13).

Апелянт ОСОБА_1 стверджує, що її мати - ОСОБА_8 з 2008 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживала з нею в її будинку по АДРЕСА_1 про що було відомо позивачам.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 29 червня 2017 року, встановлено факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті її матері - ОСОБА_8 та визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2

У п. 2 ч.6 ст.130 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду судом справи, визначено, що суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, то суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчинити дії, які від нього вимагає положення ч.4 ст.10 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд першої інстанції наведені положення закону не врахував, не залучив ОСОБА_1 до участі у справі як співвідповідача і ухвалив рішення, яким вирішено питання про її право на спірні земельні ділянки.

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучення до участі у справі на стадії апеляційного провадження відповідача, до якого не були заявлені позовні вимоги.

За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 червня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в рівних частках судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 625 грн 78 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2018 року.

Головуючий В.Ф. Міцней

Судді: А.І. Владичан

Н.К. Височанська