Постанова

Іменем України

08 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 334/7289/16-ц

провадження № 61-1770св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В.М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року у складі суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ :

03 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» (далі − ПАТ «Запоріжтрансформатор») про стягнення середнього заробітку за період обстеження на профзахворювання.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 у період з 22 січня

2007 року по 21 березня 2016 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжтрансформатор» і у період з 22 грудня 2013 року по 21 березня

2016 року працював у зварювальному цеху на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 6 розряду.

Під час перебування ОСОБА_4 у щорічній відпустці з 05 жовтня

2015 року по 08 листопада 2015 року стан його здоровʼя значно погіршився і він змушений був звернутися до КУ «Запорізька міська багатопрофільна лікарня № 9», що на той час здійснювала обслуговування працівників підприємства. За результатами огляду, позивача було направлено на обстеження до обласної консультативної поліклініки, звідки перенаправлено на огляд до Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» МОЗ України з приводу обстеження на профзахворювання.

У період з 30 листопада 2015 року по 10 грудня 2015 року та з 21 грудня 2015 року по 26 грудня 2015 року ОСОБА_4 перебував у першому терапевтичному відділенні ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідними довідками № 567 від 09 грудня 2015 року та № 583 від 25 грудня 2015 року.

30 жовтня 2015 року обласним профпатологом було направлено запит до ПАТ «Запоріжтрансформатор» про складення санітарно-гігієнічної характеристики умов праці.

Після завершення обстеження ОСОБА_4 звернуся до ПАТ «Запоріжтрансформатор» з вимогою про оплату середнього заробітку за час проходження медичного обстеження, надавши довідки № 567 від 09 грудня 2015 року та № 583 від25 грудня 2015 року.

У відповіді від 22 грудня 2015 року № 1/09-15-600 на заяву позивача від

17 грудня 2015 року ПАТ «Запоріжтрансформатор» повідомив про відсутність підстав для оплати середнього заробітку, а на заяву від

30 грудня 2015 року - позивач відповіді не отримав до часу звернення з даним позовом до суду.

ОСОБА_4 вважав, що відповідно до приписів статтей 123, 169 КЗпП України, статті 17 Закону України «Про охорону праці» та положень пунктів 2.5, 2.21 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій ПАТ «Запоріжтрансформатор» має спалити йому середній заробіток за час проходження медичного обстеження на профзахворювання у сумі 3 971 грн 27 коп.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22 серпня

2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Запоріжтрансформатор» про стягнення середнього заробітку за період обстеження на профзахворювання, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов'язки. Позивачем доказів подання такої заяви відповідачу не надано, відсутні посилання на існування такої заяви і в тексті позовної заяви, у відповідача також відсутні звернення позивача до роботодавця з приводу проведення позачергового медичного огляду.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22 серпня

2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ «Запоріжтрансформатор» про стягнення середнього заробітку за період обстеження на профзахворювання задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжтрансформатор» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час проходження медичного обстеження з

30 листопада 2015 року по 10 грудня 2015 року у сумі 2 521 грн 81 коп. та за період з 21 грудня 2015 року по 26 грудня 2015 року у сумі 1 773 грн 34 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що у період з

30 листопад 2015 року по 10 грудня 2015 року та з 21 грудня 2015 року по

26 грудня 2015 року позивач перебував у першому терапевтичному відділенні ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідними довідками № 567 від 09 грудня 2015 року та № 583 від 25 грудня 2015 року. В зазначених довідках чітко зазначено, що вони видані замість листа непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку на період обстеження на профзахворювання.

14 грудня 2017 року ПАТ «Запоріжтрансформатор» надіслано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 22 серпня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що ОСОБА_4 не мав можливості ініціювати проведення роботодавцем позачергового медичного огляду.

Крім того, обстеження на профзахворювання, які проходив позивач не мали статусу попереднього чи періодичного, в тому числі позачергового медичного огляду. Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_4 захворювання виявлено під час звернення, тобто обстеження з власної ініціативи.

Для застосування до спірних правовідносин статті 123 КЗпП України необхідно встановити, чи відносяться обстеження, які проходив позивач до обстежень, проведення яких передбачено статтями 169, 191 КЗпП України. Саме ці обставини входили до предмету доказування та мали значення для вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 з 22 січня

2007 року по 21 березня 2016 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжтрансформатор» і у період з 22 грудня 2013 року по 21 березня

2016 року працював у зварювальному цеху на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах 6 розряду, що підтверджується записами у його трудовій книжці.

Відповідно до направлення лікаря поліклінічного відділення КУ «Запорізька міська багатопрофільна лікарня № 9» від 07 жовтня 2015 року та від

22 жовтня 2015 року ОСОБА_4, на його вимогу, було направлено на обстеження фахівцем-профпатологом до обласної консультативної поліклініки.

У період з 30 листопада 2015 року по 10 грудня 2015 року та з 21 грудня 2015 року по 26 грудня 2015 року позивач перебував у першому терапевтичному відділенні ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідними довідками № 567 від 09 грудня 2015 року та № 583 від 25 грудня 2015 року.

13 січня 2016 року ПАТ «Запоріжтрансформатор» склав акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у

ОСОБА_4

Після завершення обстеження позивач 17 грудня 2015 року та 30 грудня 2015 року звернуся до відповідача з вимогою про оплату середнього заробітку за час проходження медичного обстеження, надавши довідки

№ 567 від 09 грудня 2015 року та № 583 від 25 грудня 2015 року.

Листом від 22 грудня 2015 року за № 1/09-15-600 на заяву позивача від

17 грудня 2015 року ПАТ «Запоріжтрансформатор» повідомив про відсутність підстав для оплати середнього заробітку, а на заяву від

30 грудня 2015 року - позивач відповіді не отримав до часу звернення з даним позовом до суду.

Згідно статті 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов'язаний проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.

Положеннями статті 123 КЗпП України встановлено, що за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов'язаними проходити таке обстеження (статті 169, 191), зберігається середній заробіток за місцем роботи.

Дане положення міститься і в нормах частини четвертої статті 17 Закону України «Про охорону праці» та пункті 2.21 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженому наказом МОЗ від

21 травня 2007 року № 246.

Нормами частини першої статті 169 КЗпП України , частини першої статті 17 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що роботодавець зобов'язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов'язки.

Судом апеляційної інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановлено, що позивач звернувся до КУ «Запорізька міська багатопрофільна лікарня № 9» у звʼязку із значним погіршенням стану здоровʼя. У період з 30 листопада 2015 року по 10 грудня 2015 року та з 21 грудня 2015 року по 26 грудня 2015 року ОСОБА_4 перебував у першому терапевтичному відділенні ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідними довідками № 567 від 09 грудня 2015 року та № 583 від 25 грудня 2015 року. Саме ці обставини позбавили можливості ОСОБА_4 спочатку звернутися до роботодавця з заявою про призначення позачергового медичного огляду і чекати наказу про такий огляд.

Але факт відсутності заяви ОСОБА_4 до роботодавця про направлення на позачерговий медичний огляд у даному випадку є формальним, таким, що не позбавляє його права на отримання середнього заробітку за період обстеження на профзахворювання, що гарантовано статтею 169 КЗпП України та частиною першою статті 17 Закону України «Про охорону праці».

У відповідних довідках ДП «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» чітко зазначено, що вони видані замість листа непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку на період обстеження на профзахворювання.

Зі змісту акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 січня 2016 року, складеного, в тому числі і за участі представників роботодавця, за результатами вказаного обстеження вбачається, що у ОСОБА_4 виявлене професійне захворювання в результаті шкідливих умов праці.

Таким чином, посилання ПАТ «Запоріжтрансформатор» у касаційній скарзі на те, що обстеження, які проходив позивач не відносяться до обстежень, проведення яких передбачено статтями 169, 191 КЗпП України, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська