Справа № 308/6268/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Малюк В.М., при секретарі Матіко Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали позовної заяви керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування п. 2.6 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 18.07.2008 року за №790 та п. 1.3 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 21.11.2008 року за №891, визнання недійсним державного акту серії ЯЕ №430079 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :15:001:0081 та повернення її територіальній громаді м. Ужгород ,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вказаною позовною заявою до Ужгородської міської ради та ОСОБА_2, в якій просить :

-звільнити від сплати судових витрат або відстрочити їх сплату,

-визнати поважними причини пропуску строку позовної давності,

-визнати незаконним та скасувати п. 2.6 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 18.07.2008 року за №790 та п. 1.3 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 21.11.2008 року за №891,

-визнання недійсним державний акт серії ЯЕ №430079 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :15:001:0081 та повернути її територіальній громаді м. Ужгород.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13 червня 2018 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання, з викликом сторін.

Частиною 11 статті 187 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У ч.5 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 5 ст.175 ЦПК України у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно з положеннями ч.3 та ч.4 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Розділ IV Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, який визначає повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій, в тому числі, ст. 23, що встановлює підстави представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді, прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Разом з тим, прокурор звертаючись до суду в інтересах держави в особі органу Державної інспекції сільського господарства України не надав суду належних доказів на підтвердження обґрунтування щодо наявності підстав для представництва в інтересах держави. З доданих до позовної заяви матеріалів не підтверджується факт повідомлення прокурором суб'єкта владних повноважень про представництво.

Прокурор звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва. Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №912/1237/17.

Окрім того, позивачем у позовній заяві не викладено змісту позовних вимог щодо визначеного в описовій частині заяви відповідача ОСОБА_2, не вказано спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

Відповідно до п.1.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою судовий збір становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Згідно п.1.2.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана: юридичною особою судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем у позовній заяві подано клопотання про звільнення від сплати судових витрат або відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що органи прокуратури не мають пільг на сплату судового збору, однак у державному бюджеті у повній мірі не забезпечено прокурора видатками на сплату судового збору.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до розяснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

Позивачем до клопотання не надано суду безспірних доказів на підтвердження того, що він позбавлений можливості сплатити судовий збір по справі, а також обставини, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, наявність виняткових випадків для застосування спеціальних заходів.

За таких обставин, приходжу висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про звільнення від сплати судових витрат або відстрочку їх сплати слід відмовити.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі визначеному п.1.1.1 та п.1.2.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за кожну із заявлених позовних вимог немайнового та майнового характеру.

Враховуючи зазначені обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вирішити питання про продовження розгляду справи неможливо, а тому вважаю за необхідне позовну заяву на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст.ст.175, 177,187 ЦПК України.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч.12 та ч.13 ст.187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст.185, 187, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування п. 2.6 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 18.07.2008 року за №790 та п. 1.3 рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 21.11.2008 року за №891, визнання недійсним державного акту серії ЯЕ №430079 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :15:001:0081 та повернення її територіальній громаді м. Ужгород - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Малюк