Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2362/17

Номер провадження: 2/511/97/18

15 лютого 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги мотивувала тим, що шлюб між нею та відповідачем розірваний в 2013 році. Перебуваючи в шлюбі у сторін народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через образи. Між ними були припинені шлюбні відносини, вони перестали вести спільне господарство, але дитина залишилась проживати разом з нею, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, тому вона змушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд шляхом телефонограми сповістила проте, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Судове засідання провести без її участі. (а.с.20).

Відповідач до суду не зявився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином за адресою реєстрації, про що в справі є відповідні докази. (а.с.17).

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем 07 грудня 2007 року, що підтверджує свідоцтво про одруження (копія якого додається), серії 1-БК № 066008, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1963 від 07 грудня 2007 року.(а.с.3).

Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, що підтверджується Рішенням Святошинського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу за спр.№ 759/10869/13-ц; пр. № 2/759/4859/13. Після розірвання шлюбу прізвища: позивачки - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_1.(а.с.4).

Від шлюбу з відповідачем народилася дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у м. Києва, що підтверджує свідоцтво про народження дитини, серії 1-БК № 147157, що видане відділом реєстрації цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис за № 3071 від 17 жовтня 2008 року.(а.с.5).

По документам та фактично, позивачка для дитини - мати, а відповідач - батько.

Син проживає зі мною, що підтверджує довідка з місця проживання позивачки разом з дитиною.(а.с.9).

Причиною звернення з позовом до суду про стягнення аліментів, позивач ОСОБА_1 вважає відсутністю з боку відповідача належної уваги до матеріального забезпечення сина.

У Сімейному кодексі України встановлюється, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Крім того, законом встановлюється, що той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Встановлюється, що при визначенні розміру аліментів суд враховує і наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Раніше визначалося, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 102, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (опублікований 8.06.2017, набирає чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються порядку стягнення аліментів на дитину.

Оцінивши надані докази в сукупності, керуючись положеннями ч.3 ст.181 СК України, з урахуванням того, що відповідач добровільно в достатньому обсязі не надає матеріальної допомоги на утримання сина, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно від дня предявлення позову до повноліття дитини підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн..

Керуючись ст.ст. 76-81,258-259,263,265,268,353-355,430, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2, та не меш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2017 року і до повноліття сина, а саме до 09.10.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до п.п. 15.2, 15.5 Перехідних положень до Закону України № 2147-VШ від 03.10.2017р. скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що можуть бути предметом судового розгляду; апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Іванова