Постанова

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 459/2048/17

провадження № 61-5613 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

заінтересована особа - Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

представник заінтересованої особи - державний виконавець Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М.,

Цяцяка Р. П., Струс Л. Б.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення державних виконавців Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Червоноградський МВ ДВC ГТУЮ у Львівській області) Буйної С. В. та Гас Р. В.

Скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_12 задоволено, зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_12 у спілкуванні з внуком ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено спосіб участі ОСОБА_12 у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_13 один раз на тиждень у неділю з 11:00 по 15:00 год. Державним виконавцем Червоноградського MB ДВС ГТУЮ у Львівській області 3 липня 2017 року винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання даного рішення.

Протягом виконання рішення суду державним виконавцем 17 липня 2017 року в межах виконання виконавчого провадження винесено постанову про накладення на неї штрафу у розмірі 1 700 грн. Підставою винесення даної постанови стало те, що під час виконання виконавчого листа про встановлення способу участі ОСОБА_12 у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_13 один раз на тиждень у неділю з 11:00 по 16:00 год. боржник ОСОБА_4 чинила перешкоди ОСОБА_12 у вихованні та спілкуванні з внуком, а саме: ОСОБА_4 надала сина для спілкування лише об 12:50 год., при тому не відходячи від нього та тримаючи сина за руку. Протягом встановленого часу для спілкування боржник ОСОБА_4 періодично відводила сина додому (з 13:58 по 14:29 год., з 14:35 по 14:40), що підтверджується актом державного виконавця від 16 липня 2017 року.

24 липня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3 400 грн. Підставою винесення даної постанови стало те, що під час виконання виконавчого листа про встановлення способу участі ОСОБА_14 у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_13 один раз на тиждень у неділю

з 11:00 по 16:00 год. боржник ОСОБА_4 не виконано. Боржник ухиляється від виконання виконавчого документа, про що свідчить акт державного виконавця від 23 липня 2017 року, причини його невиконання державному виконавцеві не повідомлялися.

Вважала, що державними виконавцями протиправно винесено постанови про накладення на неї штрафів. Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Встановлення способу участі ОСОБА_12 у вихованні та спілкуванні з внуком ОСОБА_13 не створює для неї жодних обов'язків. Жодних перешкод ОСОБА_12 у спілкуванні та вихованні внука ОСОБА_13 вона не чинила, син не хотів виходити на зустріч з його бабусею, їй довелося вмовляти його, щоб він вийшов до бабусі і через сльози примусово виводити його надвір, щоб він побачився з нею.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд: визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області БуйноїС. В. від 17 липня 2017 року про накладення штрафу; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Червоноградського MB ДВС ГТУЮ у Львівській області Буйної С. В. від 24 липня 2017 року про накладення штрафу; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Червоноградського MB ДВС ГТУЮ у Львівській області

Гас Р. В. від 24 липня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 3 400 грн.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 31 серпня

2017 року скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Буйною С. В. про накладення штрафу від 17 липня 2017 року

ВП № 54221921. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Буйної С. В. про накладення виконавчого збору від 17 липня 2017 року ВП № 54221921. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Гас Р. В. про накладення штрафу від 24 липня 2017 року ВП № 54221921.

Ухвала міського суду мотивована тим, що з актів державного виконавця не вбачається, що боржник у виконавчому провадженні - ОСОБА_4, перешкоджала виконанню рішення суду, зокрема, вчиняла певні дії чи бездіяльність, які б унеможливлювали державному виконавцю здійснювати виконавчі дії. За таких обставин, відсутні підстави для висновку про невиконання боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області задоволено. Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 31 серпня 2017 року скасовано та закрито провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що закриваючи провадження у справі згідно частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення державними виконавцями оскаржуваних дій про накладення штрафу), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Районним судом порушений процесуальний порядок вирішення скарги

ОСОБА_4, оскільки розгляд скарги мав відбуватись за правилами КАС України.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 не було повідомлено судом апеляційної інстанції про судове засідання призначене на 13 грудня 2017 року, чим порушено вимоги статті 305 ЦПК України (у редакції 2004 року).

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У пункті 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частини першої статті 305 ЦПК України (у редакції 2004 року) апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Відомостей про те, що ОСОБА_4 відповідно до вимог статей 74-76 ЦПК України (у редакції 2004 року) була належним чином повідомлена апеляційним судом про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 13 грудня 2017 року, в справі немає. Для того, щоб суд володів інформацією про одержання повістки, повідомлення адресатом, разом з повісткою надсилається зворотна розписка, яка повертається до суду. Наявність цієї розписки є важливою обставиною при вирішенні питання про можливість розгляду справи у випадку відсутності учасника процесу, який не з'явився. Однак, у матеріалах справи зворотна розписка про вручення судової повістки відсутня.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням

статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції та відповідно до пункту 5

частини першої статті 411 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Розглянувши скаргу на дії державних виконавців за відсутності ОСОБА_4, не повідомленої про дату, час і місце розгляду справи, апеляційний суд не забезпечив реалізації права учасника справи взяти участь у судовому засіданні, що відбулося 13 грудня 2017 року.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам

статті 263 ЦПК України та постановлена з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 5 частини першої та частини четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 грудня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Є. В. Синельников