Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Мазур К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивував тим, що 07.11.2016 року помер його дід ОСОБА_4. На день його смерті відкрилася спадщина, яку позивач має намір успадкувати. Позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом, однак не може оформити спадщину, оскільки не подав вчасно заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини з поважних причин. А саме, йому не було відомо про заповіт, який спадкодавець залишив на його імя та на імя відповідачів, оскільки він зареєстрований та проживає в м. Києві, через брак часу рідко відвідував діда. А тому вимушений звертатись в суд із заявою про продовження строку для прийняття спадщини.

У судовому засіданні представники позивача адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, підтвердила той факт, що позивачу ОСОБА_1 не було відомо про заповіт, який спадкодавець залишив на його імя, оскільки він проживає в м. Києві та через брак часу рідко відвідував діда. Про заповіт ОСОБА_1 дізнався 14.07.2017 року в нотаріальній конторі під час оформлення спадщини його матірю ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 за заповітом від 30.03.2012 року на інше майно. Саме тоді їм нотаріус повідомив про наявність ще одного заповіту від 02.04.2003 року.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_7 позов не визнали, заперечували проти його задоволення, пояснивши суду, що позивачу ОСОБА_1 було відомо про заповіт, який спадкодавець залишив на його імя, оскільки в колі родини про нього говорили.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, 07.11.2016 року помер дід позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його смерть.

На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки, площею 2,32 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області.

За життя спадкодавець заповів усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося, в рівних частках: позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується заповітом від 02.04.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області, зареєстрованим в реєстрі за № 11. Заповіт на день звернення до суду не змінено та не скасовано.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважною причиною пропущення позивачем строку на прийняття спадщини є незнання про існування заповіту від 02.04.2003, оскільки він проживає в м. Києві та через брак часу рідко відвідував діда ОСОБА_4 Про заповіт ОСОБА_1 дізнався 14.07.2017 року в нотаріальній конторі під час оформлення спадщини його матірю ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 за заповітом від 30.03.2012 року на інше майно. Саме тоді їм нотаріус повідомив про наявність ще одного заповіту від 02.04.2003 року. Нотаріусом у порушення вимог ст. 63 Закону України "Про нотаріат" не було зроблено жодної спроби розшукати спадкоємця за заповітом.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВСУ у справі за № 6-1320цс17: «У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. При розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця».

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом від 02.04.2003 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області, зареєстрованим в реєстрі за № 11, після смерті 07.11.2016 року ОСОБА_4 - три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: