Провадження №2/523/634/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

представника відповідача - адвоката - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Полякова Тетяна Юріївна про витребування майна та визнання право власності в порядку спадкування за законом, а також за позовною заявою ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015р. ОСОБА_7 звернувся з позовом ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Полякова Тетяна Юріївна про витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_8. Після його смерті залишилися спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_11. Вищезазначена квартира, загальною площею 26,5 кв. м., належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 06.10.2008 року, про що зроблено відповідний запис № 12-36338.

У встановлений законом строк, ОСОБА_7 звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відповідно підтверджується копією заяви по спадковій справі № 755/2013 від 13.08.2013 року, але отримати свідоцтво не зміг.

Окрім позивача, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси про встановлення факту проживання однією сім'єю (справа № 523/15715/13-ц) до нотаріальної контори звернулася громадянка ОСОБА_5 (заява від 04.10.2013 року). Зазначене рішення було скасовано апеляційним судом Одеської області.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року (справа 523/19580/13-ц) позов ОСОБА_5 про зміну черговості спадкування було задоволено.

На підставі вказаного рішення суду 26.02.2014 року ОСОБА_5, отримала свідоцтво на 1/2 частину спадкового майна. Викладена обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яку позивач отримав 04.02.2015 року за № 302/02-31.

Після перегляду заочного рішення Суворовським районним судом м. Одеси, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.01.2015 року, рішення суду першої інстанції залишено в силі, в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 відмовлено.

04.02.2015 року, ОСОБА_7 звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину та дізнався про те, що ОСОБА_5 також отримала свідоцтво на 1/2 частину спадкового майна. Свідоцтво ОСОБА_5, отримала на підставі судових рішень, що були пізніше скасовані.

Згодом позивач звернувся до Суворовського районного суду із позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом громадянці ОСОБА_5 Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2015 року (справа № 523/1712/15-ц) позовну заяву задоволено, та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину.

Під час розгляду даної справи у суді першої інстанції позивачу стало відомо про те, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2014 року (справа № 523/9109/14-ц) за позовною заявою Одеської міської ради, визнано незаконним та скасовано розпорядження органу приватизації - Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 06.10.2008 року № 211950, за яким померлому батькові (спадкодавцеві) було передано у власність спірна квартира та визнано недійсним свідоцтво про право власності на неї.

Ухвалою апеляційного суду від 14.05.2015 року ( провадження № 22-ц/785/4537/15) вищезазначене рішення скасовано у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради відмовлено.

Отримавши рішення Суворовського районного суд м. Одеси про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, що набрало законної сили, позивач знову звернувся до нотаріальної контори, але отримати свідоцтво про спадщину не зміг, у зв'язку із відчуженням квартири третьою особою, за день до оголошення судового рішення.

Витребувати майно у добросовісного набувача шляхом віндикації може лише власник такого майна або особа, яка має речові права на нього.

Враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_7 є спадкоємцем першої черги, не був стороною договору відчуження, належним способом захисту м порушених прав та обов'язків є витребування майна від його володільця шляхом віндикації.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотека, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 39843846 від 30.06.2015 року, власником 1/2 частини спірної квартири на підставі договору дарування серія та номер: 221, виданий 18.06.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Тетяною Юріївною є громадянка ОСОБА_4 (онука - ОСОБА_5.).

Відповідно до ч.2 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

На підставі викладеного, позивач просив:

1. Витребувати у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1/2частину квартири розташованої за адресою: 65031, АДРЕСА_1.

2. Скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 10096841 від 18.06.2015 року внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Тетяною Юріївною на підставі договору дарування серія та номер 221, виданий 18.06.2015 року та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 22199856 від 18.06.2015 року.

3. Визнати за ОСОБА_7 право приватної власності в порядку спадкування за законом на квартиру номер АДРЕСА_12

Ухвалою суду від 28.12.2015р. було зупинено провадження по справі, оскільки стало відомо, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (Т.1,а.с. 129)

Ухвалою суду 02.06.2016р. було допущено процесуальне правонаступництво та замість померлого позивача ОСОБА_7 допущено його спадкоємця - ОСОБА_3. (Т1., а.с. 148-149)

Ухвалою суду від 20.09.2017р. було об'єднано в одне провадження дану справу зі справою за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Вищевказані позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка, ОСОБА_4 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2. Вищеназвана квартира була надана ОСОБА_8 на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів міста Одеси № НОМЕР_3 від 06 вересня1974 року.

Виконкомом Ленінської районної ради депутатів трудящих 29 жовтня 1974 року ОСОБА_8 було видано посвідчення № НОМЕР_3 на право зайняття службової жилої площі за адресою: АДРЕСА_13, що складається з однієї кімнати житловою площею 15.9 м. кв.

Службова квартира була надана ОСОБА_8, який працював сантехніком на період роботи на цій посаді, у будинку місцевої ради та підлягала звільненню у 10-ти денний термін, спільно з усіма проживаючими, у випадку припинення трудових відносин з організацією, про що ОСОБА_8 підписав зобов'язання щодо звільнення квартири.

Не зважаючи на те, що було отримано саме службову жилу площу, розпорядженням органу приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради № 211950 від 06 жовтня 2008р. - квартиру АДРЕСА_4 передано в порядку приватизації у приватну власність ОСОБА_8

На підставі цього розпорядження, Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, було видано свідоцтво про право власності па житло від 06 жовтня 2008 року № 211950. Право власності на нерухоме майно зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН».

Позивачка вважає, що приватизація квартири була здійснена в порушення вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно вимог якого забороняється приватизація службового житла.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати недійсним незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації - Управління житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради від 06.10.2008р. № 211950, визнати недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_5, яке видане Управлінням житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради 06.10.2008р. за № 211950 на ім'я ОСОБА_8.

В процесі судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, а також просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. В останнє судове не з'явився, просив відкласти розгляд справи.

Представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, задовольнивши при цьому позовні вимоги ОСОБА_4.

Представники Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність. (Т2., а.с. 47)

Представник треті особи - ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, задовольнивши при цьому позовні вимоги ОСОБА_4.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Полякова Тетяна Юріївна, згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність. (Т1., а.с. 177)

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні обставини справи, а також виникли правовідносини.

Так судом встановлено, що виконкомом Ленінської районної ради депутатів трудящих 29 жовтня 1974 року ОСОБА_8 було видано посвідчення № НОМЕР_3 на право зайняття службової жилої площі за адресою: АДРЕСА_13, що складається з однієї кімнати житловою площею 15.9 м. кв.. (Т2.,а.с. 14)

Розпорядженням органу приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради № 211950 від 06 жовтня 2008р. квартиру АДРЕСА_4 було передано в порядку приватизації у приватну власність ОСОБА_8. (Т.2.,а.с. 33)

На підставі цього розпорядження, Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, було видано свідоцтво про право власності па житло від 06 жовтня 2008 року № 211950. Право власності на нерухоме майно зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН».(Т1, а.с. 32)

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_11.

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_8 був його син ОСОБА_7. (Т1., а.с. 7)

У встановлений законом строк, ОСОБА_7 звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори із заяво про прийняття спадщини, що відповідно підтверджується копією заяви по спадковій справі № 755/2013 від 13.08.2013 року, але отримати свідоцтво не зміг. (Т1.,а.с. 8)

Вищевказані обставини були викликані діями ОСОБА_5.

Так, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. по цивільній справі № 523/15715/13-ц був встановлений факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_6, з 1975 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (Т.1., а.с. 9-10)

Ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014р. рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. було скасовано та заяву було залишено без розгляду, у зв'язку з наявністю спору про право. (Т1., а.с. 12-13).

Однак, користуючись наявністю рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р., яким був встановлений факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8, ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_7 про зміну черговості одержання права на спадкування. Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року (справа 523/19580/13-ц) позов ОСОБА_5 про зміну черговості спадкування було задоволено, а також надано ОСОБА_5 право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_7 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8. (Т.1., а.с.14-15)

Ухвалою суду від 05.03.2014р. заочне рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15.01.2014 року по справі №523/19580/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування було скасовано.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 08.09.2014р. у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7, третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування було відмовлено. Вищевказаним рішенням встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця - відповідач у справі, котрий своєчасно звернувся до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачка також своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи. (Т1., а.с. 16-19)

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.01.2015 року, рішення суду першої інстанції залишено в силі, в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 відмовлено. (Т1., а.с. 20-22).

Однак на підставі рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2013р. (справа №523/15715/13-ц), яким було встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з ОСОБА_8 більше п'яти років та рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2014р. (справа №523/19580/13-ц) яким ОСОБА_5, спадкоємцю четвертої черги, було надано право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_7, державним нотаріусом Ласурія Я.Ю. на ім'я ОСОБА_5, спадкоємця першої черги, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.02.2014р., реєстровий № 2-75, після смерті ОСОБА_8 та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на 1/2 частку квартири АДРЕСА_7. (Т1., а.с. 56)

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.06.2015р. по цивільній справі №523/1712/15-ц було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.02.2014р., реєстровий №2-75, видане державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріал ьної контори Ласурія Я.Ю. на ім'я ОСОБА_5, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_7, скасувавши (вилучити) державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за ОСОБА_5 право спільної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_7. (Т1., а.с. 37-23)

Однак, ОСОБА_5, будучи обізнаною про наявність судового спору, а також користуючись наявністю у неї реєстрації право власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2014р., реєстровий №2-75, видане державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Ласурія Я.Ю., 15.06.2015р. на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю., у реєстрі за № 210, дарує ОСОБА_10 ? частку квартири АДРЕСА_8. (Т1., а.с. 54-55)

18.06.2015р. ОСОБА_10 на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю., у реєстрі за №221, дарує ? частку квартири АДРЕСА_9 ОСОБА_11. (Т1., а.с. 74-75)

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2., актовий запис №11975 від ІНФОРМАЦІЯ_2., зареєстрований Відділом ДРАЦС у м. Одесі ОМУЮ. (Т1., а.с. 197)

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_3, яка своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. (Т.1, а.с. 192-193,196)

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 перебувала в шлюбі на час смерті спадкодавця, а тому вона є спадкоємцем першої черги, у зв'язку з чим, має право на звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

В той же час, суд вважає, що ОСОБА_4 є неналежним позивачем за позовними вимогами щодо визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації - Управління житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради від 06.10.2008р. № 211950, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_5, яке видане Управлінням житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради 06.10.2008р. за № 211950 на ім'я ОСОБА_8.

Так, згідно ч. 2 ст. 1 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному

господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно ст. 29 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: 1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

На підставі викладеного, суд вважає, що належним позивачем за вищевказаними вимогами є саме орган місцевого самоврядування в особі Одеської міської Ради, а тому право ОСОБА_4 не підлягає судовому захисту, у зв'язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, необхідно врахувати, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2014 року (справа № 523/9109/14-ц) за позовною заявою Одеської міської ради, визнано незаконним та скасовано розпорядження органу приватизації - Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 06.10.2008 року № 211950, щодо квартири АДРЕСА_4, яку було передано в порядку приватизації у приватну власність ОСОБА_8. (Т1., а.с.23-27)

Рішенням колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 14.05.2015р. заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким Одеській міській раді у задоволенні позову до комунального підприємства "Міське агентство приватизації житла" та Департаменту міського господарства і ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло на ім'я ОСОБА_8 було відмовлено. (Т1.,а.с. 28-30)

З матеріалів спадкової справи, яка була заведена після померлого ОСОБА_7 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3 не отримала. В судовому засіданні встановлено, що перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом є наявність реєстрації право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 за ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009р. майно може бути витребувано від особи, яка не є

стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

У Постанові Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року по справі № 6-107 цс 12, , Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого у разі, якщо позивач, не будучи стороною оспорюваного ним договору, домагається відновлення свого права на річ, яка була предметом цього договору, то виходячи з правової природи спірних правовідносин між сторонами існують речово-правові відносини, і належним способом захисту в такому разі є один із способів, передбачених главою 29 ЦК України: віндикація (ст.ст. 387, 388 ЦК України) - якщо річ перебуває у володінні відповідача; визнання права власності (ст. 392ЦК України) - якщо річ не вибула з володіння позивача, однак його право на неї не визнається відповідачем.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно витребувати у ОСОБА_4 (іпн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_2) - 1/2 частину квартиру АДРЕСА_5 шляхом припинення право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об'єкта нерухомості № 01), що їй належить на підставі договору дарування від 18.06.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю., зареєстрованого у реєстрі за № 221.

Враховуючий також той факт, що позивачка не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що необхідно визнати

за ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_2) право власності на квартиру АДРЕСА_5, що складається з однієї житлової кімнати площе 15,8 кв.м., загальною площею 26,5 кв.м.., (реєстраційний номер об'єкта нерухомості № 01) у порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В той же час, суд вважає, що решту позовних вимог ОСОБА_3 щодо скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно необхідно залишити без задоволення, оскільки суд витребує у відповідача нерухоме майно, шляхом припинення права власності та визнання права власності за належним власником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 388,1218-1220,1261,1268,1269 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - Полякова Тетяна Юріївна про витребування майна та визнання право власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

2.Витребувати у ОСОБА_4 (іпн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_2) - 1/2 частину квартиру АДРЕСА_5 шляхом припинення права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об'єкта нерухомості № 01), що їй належить на підставі договору дарування від 18.06.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поляковою Т.Ю., зареєстрованого у реєстрі за № 221

3.Визнати за ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_2) право власності на квартиру АДРЕСА_5, що складається з однієї житлової кімнати площе 15,8 кв.м., загальною площею 26,5 кв.м.., (реєстраційний номер об'єкта нерухомості № 01)

у порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

4. Решту позовних вимог ОСОБА_3 щодо скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - залишити без задоволення.

5. Позовні вимоги ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації - Управління житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради від 06.10.2008р. № 211950, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_5, яке видане Управлінням житлового комунального-господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради 06.10.2008р. за № 211950 на ім'я ОСОБА_8 - залишити без задоволення у повному обсязі.

6. Стягнути з ОСОБА_4 (іпн. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення з дати отримання копії повного тексту рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2018р.