Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 Справа №607/4966/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю

секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

учасників справи

представник заявника ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

представник заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2 звернувся до суду про видачу обмежувального припису у вигляді заборони: заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувати за місцем проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: с. Бариш Бучацького району Тернопільської області, наближатися на 500 метрів до місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що знаходиться за адресою: вул. Водна №28, м. Бучач Тернопільської області; заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: с.Бариш Бучацького району Тернопільської області, наближатися на 50 метрів до дитячого садку Бучацький ДНЗ «Пролісок», що знаходиться за адресою: вул. Коцюбинського №5, м. Бучач Тернопільської області, у якому навчається ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6; заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителю ІНФОРМАЦІЯ_7, адреса реєстрації: с. Бариш Бучацького району Тернопільської області, особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Посилаючись на те, що 19.12.2001 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №107. За час шлюбу у них народився син - ОСОБА_6, 05.08.2002 р. н., 12.04.2006 р. вона розірвала шлюб з ОСОБА_2, 11.04.2014 р. народилась дочка ОСОБА_5. 27.06.2017р. вона знову уклала шлюб із ОСОБА_2 Одруження із ОСОБА_2М виявилося невдалим. Він не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного, постійно чинив психологічне та фізичне насильство над нею. І його ставлення до сім'ї призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Так, 13.02.2018 р. ОСОБА_2 перебуваючи у житловому будинку по вул. Яремчука №10, м. Бучач, наніс їй тілесні ушкодження, що стало останньою крапкою у їй відносинах. На даний час вона разом із дочкою ОСОБА_7, знаходиться у центрі соціально-психологічної допомоги, оскільки відповідач постійно її переслідує, погрожує та має намір насильно повернути до місця свого проживання. 20.03.2018 р. нею направлено на адресу Бучацького районного суду заяву про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 Крім того у Бучацькому районному суді слухається кримінальна справа за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень, що мало місце 13.02.2018 року у їх будинку по вул. Яремчука №10 м. Бучач. На сьогоднішній час вона боїться повертатись у м. Бучач Тернопільської області через страх перед чоловіком ОСОБА_2, який постійно їй погрожує і говорить, що вона нікуди від нього не втече і ніхто їй не допоможе. У разі, якщо суд застосує обмежувальний припис, вона разом із дочкою ОСОБА_7, має намір повернутись до місця проживання своїх батьків у м. Бучач по вул. Водна №28. Вказаний житловий будинок належить її батькові ОСОБА_8. Вона разом із дочкою ОСОБА_7 зареєстрована у будинку за адресою своїх батьків, по вул. Водна №28 м. Бучач, що надає їм право проживати у ньому.

У судовому засіданні представник заявника свою заяву підтримав повністю та просить її задовольнити.

Заінтересована особа та її представник у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересовану особу та його представника, показання свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

19.12.2001 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №107, що стверджується свідоцтвом про одруження, серія І-ИД №091867.

За час шлюбу у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, що стверджується свідоцтвом про народження, серія І-ИД №030735 від 20.06.2006 р.

12.04.2006 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія І-ИД №008352 від 12 квітня 2006 р.

11.04.2014 р. народилась дочка ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про народження, серія І-ИД №196074 від 14 квітня 2014 року.

27.06.2017 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ИД №1898640 від 27.06.2017 р.

Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 -2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Як вбачається з довідки №12 від 16.03.2018 р., виданого Тернопільським обласним центром соціально-психологічної допомоги «Родина», про те, що ОСОБА_4 та її дитина ОСОБА_5, 2014 року, проживають в Тернопільському обласному центрі соціально-психологічної допомоги «Родина» у звязку з складною життєвою ситуацією.

Згідно листа №02-21/175 від 29.03.2018 р., виданого відділом сімї та молоді Тернопільської обласної державної адміністрації, ОСОБА_4 та її дитина ОСОБА_5, 2014 року, з 12 по 20 березня 2018 року перебували на утриманні в Тернопільському обласному центрі соціально-психологічної допомоги «Родина», які сімя, яка опинилася у складних життєвих обставинах з приводу насильства в сімї.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1 статті 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У судовому засіданні зясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спільно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_9. Під час спільного проживання у них виникали різні суперечки, що включали в себе словесні образи, погрози та приниження один одного.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що між батьками часто виникають різні непорозуміння та конфлікти на побутові основі. Однак він та його сестра під час конфліктів не перебувають. Батько ОСОБА_2 до нього та до сестри Єлезавети ставиться дуже добре, також сестра любить проводити час з батьком.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 суду пояснили, що їм відомо зі слів ОСОБА_4, що ОСОБА_2 постійно ображає та здійснює побиття ОСОБА_4, забирає в неї речі, не надає коштів на утриманні сімї, забороняє їй відвідувати рідних. На даний час вона знаходиться в м. Тернополі і в неї існує страх повернення додому, оскільки ОСОБА_2 буде її переслідує, погрожувати та насильно повернути до місця свого проживання. Їм невідомо фактів, щоб ОСОБА_2 вчиняв будь-яке насильство щодо дочки ОСОБА_5 або в її присутності.

Як вбачається із повідомлення про підозру від 27.02.2018 р., у ході досудового розслідування встановлено, що 13.02.2018 р. біля 12.00 год. під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті побуту в ОСОБА_2, виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4, у приміщенні будинку по вул. Яремчука, 10 в м. Бучач, Тернопільської області. Реалізуючи свій злочинний намір 13 лютого 2018 року ОСОБА_2. який перебував у приміщенні будинку по вул. Яремчука, 10, м. Бучач Тернопільської області, під час сварки із ОСОБА_4, відчуваючи неприязнь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягає у незаконному посяганні на здоровя, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4, та бажаючи їх настання, діючи імпульсивно, наніс ОСОБА_4, два удари лівою рукою в область обличчя з правого боку після чого штовхнув до стіни у яку вона вдарилася, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, а саме на нижній повіці правого ока, синець на тулубі. Садна на обличчі та два садна на лівому передпліччі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 після отримання тілесних ушкоджень переїхали з дочкою проживати до сестри, а з 12 по 20 березня 2018 року перебували на утриманні в Тернопільському обласному центрі соціально-психологічної допомоги «Родина».

Згідно довідки про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб №252 від 20.03.2018 р., ОСОБА_4 та дитина ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10.

Вказаний житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_8 на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області, справа №595/112/17, від 03.02.2017 р.. Власник будинку ОСОБА_8 являється батьком ОСОБА_4

Відповідно до довідки Бучацького навчального закладу «Пролісок» № 173 від 20.03.2018 р., дитина ОСОБА_5 дійсно відвідує Бучацького навчального закладу «Пролісок» молодшої групи.

У судовому засіданні зясовано, що ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до Бучацького районного суду Тернопільської області і на даний час ОСОБА_4 разом із дочкою ОСОБА_7, проживають у місті Тернополі, з тих причин, що відповідач постійно її переслідує, погрожує та має намір насильно повернути до місця свого проживання. На сьогоднішній час ОСОБА_4 боїться повертатись за місцем реєстрації за адресою вул. Водна, буд. 28, м. Бучач Тернопільської області, через побоювання за свою безпеку, спричинену емоційною невпевненістю, нездатністю захистити себе.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що вчинив ОСОБА_2 щодо ОСОБА_4, а також наявність обєктивних ризиків загрози фізичного чи психологічного тиску ОСОБА_2 на ОСОБА_4, у якої виникли побоювання за свою безпеку, спричинені нанесеній їй тілесні ушкодження, емоційною невпевненістю, нездатністю захистити себе.

Тому суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і приходить до висновку про необхідність задоволення часткових вимог ОСОБА_4 та видати обмежувальний припис ОСОБА_2, та визначити заходи тимчасового покладення на нього обов'язків: заборонити перебувати та наближатися на 20 метрів до місця проживання ОСОБА_4, за адресою вулиця Водна, буд. № 28, м. Бучач Тернопільської області; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2, переслідувати ОСОБА_4 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Також, ОСОБА_4 у поданій заяві посилається на застосування обмежувального припису на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" про необхідність прийняття рішення про видачу обмежувального припису заборонити ОСОБА_2 наближатися на 50 метрів до дитячого садку Бучацький ДНЗ «Пролісок», що знаходиться за адресою: вул. Коцюбинського №5, м. Бучач Тернопільської області, у якому навчається ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Оцінюючи встановленні судом обставини, суд приходить до переконання, що батько ОСОБА_2 у жодному разі не є кривдником щодо своєї малолітньої дитини ОСОБА_5, жодного насильства у будь якій формі він не мав наміру вчиняти та не створював ризиків для шкоди її здоровю. Тому за відсутністю доказів, що малолітня дочка є особою, яка зазнала домашнього насильства у формі психологічного тиску із сторони батька ОСОБА_2, чи загрози вчинення такого психологічного тиску, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу щодо неї обмежувального припису.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк пять місяців. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Рішення суду допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 350-1 350-8, 352-355, 430ЦПК України, ст. ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на строк 5 (пять) місяців, та визначити заходи тимчасового покладення на нього обов'язків:

- заборонити перебувати та наближатися на 20 метрів до місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою вулиця Водна, буд. № 28, м. Бучач Тернопільської області;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2, переслідувати ОСОБА_4 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до Бучацького управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області для взяття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на профілактичний облік і до Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області та до Бучацької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заявник: ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_11, серія та номер паспорта громадянина України НЮ №010979.

Заінтересована особа: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_12, серія та номер паспорта громадянина України НЮ №382564.

Копію рішення суду вручити або надіслати учасникам справи.

Повний текст рішення суду складено 29.03.2018 р.

Головуючий суддяОСОБА_11