Справа №274/700/18
Провадження № 2-о/0274/74/18
УХВАЛА

09.02.18 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності до громадянства України, -

в с т а но в и в:

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить в судовому порядку встановити його приналежність до громадянства України, відповідно до Закону України "Про громадянство України"

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

При залишенні заяви без руху, суддя керується положеннями статей 10 ч. 9, 175, 177 ЦПК України, тобто застосовує аналогію закону, так як главами 1 та 2 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України» та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженим Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року(зі змінами внесеними та доповненнями), яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Отже, чинним законодавством передбачено позасудове встановлення факту належності до громадянства України, а у разі незгоди заявника з рішенням органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, рішення може бути оскаржене до суду.

Як роз'яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

В якості обгрунтування своїх вимог заявником не зазначено чи звертався він до уповнаважених органів з метою вирішення даного питання в позасудовому порядку, чи приймалися ними бідь-які рішення з приводу даного питання.

Крім того, заявником не визначено коло осіб, заінтересованих у вирішенні даної справи.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний провести підготовчі дії, передбачені ст.143 ЦПК, зокрема, з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Дані відомості та посилання на докази відсутні у наданій суду заяві.

Також, заява не відповідає щодо форми і змісту вимогам ст.175,177 ЦПК України, а саме: не вказано повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України до заяви не додано її копії та копій документів, до додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Крім того, відповідно до ч. 4 цієї ж статті до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, заявлена вимога підлягає оплаті судовим збором у розмірі 352,40 гривень (пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Платiжнi реквізити для перерахування судового збору: р/р 0005, отримувач коштів - Бердичівське УДКСУ, , бонк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код 22030101.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності до громадянства України залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вказівок суду заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: