Справа № 333/260/18
Провадження №2/333/856/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

ВСТАНОВИВ:

17.01.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10.05.2013 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З грудня 2017 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вважає, що сім'я припинила своє існування остаточно та відновленню сімейні відносини не підлягає. Причиною цього стало жорстоке поводження відповідача в сім'ї. Ініціатором сварок, які відбувалися на очах дитини, був ОСОБА_3, які у подальшому призвели до втрати почуття поваги та любові.

12.02.2018 року від ОСОБА_3 до суду надійшов відзив, в якому він зазначає, що позовну заяву він визнає повністю, оскільки усвідомлює право дружини на розірвання шлюбу. Він розділяє переконання позивача про відсутність необхідності надання строку для примирення, оскільки вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Заперечує проти твердження позивача, що сімейне життя було припинено через його жорстоке поводження, так як фактично подружня зрада ОСОБА_1 у той час, коли він працював задля своєї сім'ї за кордоном, похитнула почуття поваги та любові. Крім того, позивач зробила для себе головними пріоритетом участь у діяльності релігійної організації «Свідки Єгови», що остаточно розділило їх у поглядах на шлюб, виховання дітей та в інших питаннях.

У відповіді на відзив від 21.02.2018 року позивач наполягала на причині розірвання шлюбу, вказаній нею у позовній заяві, а саме у зв'язку з жорстоким поводженням відповідача у сім'ї і на підтвердження цього факту надала відповідні письмові докази.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила розірвати шлюб. Додатково пояснила, що у січні 2017 року відповідач поїхав на заробітки за кордон, звідки телефонував у стані алкогольного сп'яніння, зазначав, що він їй зраджує з іншими жінками. Після цього, нею було прийнято рішення розірвати шлюб, тому вона подала відповідну заяву до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, але з метою збереження сім'ї, у квітні 2017 року написала заяву про залишення без розгляду вказаної заяви. З серпня 2017 року у них у родині почали виникати сварки, які часто закінчувалися застосуванням до неї насилля з боку ОСОБА_3 Сварки та її побиття відбувалися на очах дитини, яка плакала та знаходилась у дуже поганому емоційному стані.

Остаточно від чоловіка з дитиною вона пішла 13.12.2018 року, коли у родині відбулася чергова сварка. Того дня, до них додому приїхав її батько у гості та на обід заїхав ОСОБА_3, якого вона покормила. Після цього, відповідач почав висловлювати своє невдоволення присутністю батька, побив останнього та виштовхав на вулицю, а будинок закрив, де продовжив з нею сваритися на очах дитини. Вона дуже довго терпіла таку поведінку відповідача, тому що вважала, що є можливість збереження сім'ї. На окремих фотознімках, долучених відповідачем до справи, вона себе впізнає разом із ОСОБА_6, з яким вона підтримувала дружні стосунки з листопада 2016 по березень 2017 року, інших стосунків з останнім у неї не було. Стосовно фотознімків постільних сцен позивач зазначила, що це фотомонтаж відповідача. Вважає, що єдиною причиною розірвання шлюбних відносин є застосування насилля відповідачем під час сварок на очах дитини, і як причина виникнення у останньої діагнозу «Неврозоподібний синдром».

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала вимоги свого довірителя, просила позов задовольнити, так як його збереження буде суперечити інтересам позивача.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти розірвання шлюбу, проте не згоден причиною припинення шлюбних відносин, так як насправді сімейні відносини припинені внаслідок подружньої зради з боку позивача. Дійсно з грудня 2016 року його дружина відвідувала курси нанесення тату та там познайомилася з майстром нанесення тату - ОСОБА_6. Після цього, вона почала палити, часто пізно поверталася додому, навіть у нічний час та у стані алкогольного сп'яніння. Він почав її ревнувати. Зустріч Нового 2017 Року вони святкували у компанії друзів дружини. ОСОБА_7 у той вечір дуже випила, тому у серцях він їй сказав, що така мати не потрібна їх дитині і буде намагатися через суд забрати собі сина на виховання. Але наступного дня він вибачився за ці слова та іншого конфлікту тоді не було.

У січні 2017 року він поїхав на заробітки до Чехії. Він телефонував дружині, але через деякий час тональність їх розмов різко змінилася. ОСОБА_1 сказала йому, що їй потрібен чоловік-романтик, а не такий як він, тому вирішила розірвати шлюб. Враховуючи, що у нього був контракт на 3 місяці, він не зміг відразу повернутися додому, тому вмовив тітку дружини поспілкуватися з ОСОБА_1, яка с свою чергу попросила батька дружини поговорити з останньою. Після розмови з батьком ОСОБА_1 забрала заяву про розірвання шлюбу. Під час його перебування у Чехії, він на свій телефон отримував погрози з боку ОСОБА_6 та пропозиції не влазити у їх з ОСОБА_1 сім'ю. Після повернення додому він дізнався, що ОСОБА_1, у той час, коли він перебував за кордоном, мешкала спільно з ОСОБА_6 у їх будинку, а їх дитина ОСОБА_6 називала батьком.

Після повернення з Чехії, ОСОБА_7 запропонувала продовжити разом мешкати, але з однією умовою - щоб він став одним з «Свідків Єгови», так як її батько відвідував цю релігійну організацію. Ради збереження шлюбу він почав ходити на зібрання «Свідків Єгови», читав відповідну літературу, але так і не зміг її зрозуміти та у нього не виникало бажання продовжувати відвідувати ці зібрання. Крім цього, одного разу на конгресі «Свідків Єгови» він помітив ОСОБА_6 та після цього знову почав дружину підозрювати у зраді та перевіряти (частіше несподівано заїжджати додому). 13.12.2017 року він приїхав додому на обід, де був у гостях батько ОСОБА_7. Після того, як він пообідав у нього з останнім виник конфлікт, під час якого він тричі вдарив батька ОСОБА_7. У подальшому батько вийшов на вулицю та викликав працівників поліції. Все це відбувалося на очах дитини, але свого сина він дуже любить та ніколи йому не спричиняв боляче. Дійсно у присутності останнього він показував як діє електрошокер, але для того, що дитина не гралася цим пристроєм. Вважає, що подружня зрада ОСОБА_1 стала причиною розірвання шлюбних відносин. Стосовно фотознімків, наданих до суду - це все оригінали і на них зображена ОСОБА_1 у постільних сценах з ОСОБА_6. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони 10.05.2013 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 10.05.2013 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 268), (а.с.5).

10.05.2015 року у подружжя ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 4).

Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з 13.12.2017 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення.

Відповідно до п.10 Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, відповідно до висновка якої від 08.02.2018 року наразі, діючи в інтересах малолітньої дитини (ОСОБА_4.) недоцільно встановлювати порядок побачень останнього з ОСОБА_3 (а.с. 29).

Відповідно до історії розвитку дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року та 29.01.2018 року останньому встановлений діагноз «Неврозоподібний синдром» (а.с.31).

26.12.2017 року ОСОБА_1 зверталася з усної заявою до Запорізького обласного соціально-психологічного центру допомоги про фізичне та психологічне насильство з боку ОСОБА_3 (а.с. 32).

Висновком про результати розгляду звернення громадян від 13.12.2017 року старшим ДОП СП Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Черновою Н.В. встановлено, що до Комунарського відділення поліції надійшла заява від ОСОБА_1, в якій вона просить притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_3 за вчинення останнім сімейної сварки та застосування до неї насилля. Опитаний ОСОБА_3 підтвердив викладене його дружиною та шкодує про це. З останнім проведено профілактичну бесіду, винесено офіційне попередження та складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 33).

Згідно висновку спеціаліста-психолога від 23.01.2018 року у ОСОБА_9 тісні емоційні відносини з мамою ОСОБА_1, позитивне спілкування з нею, постійний емоційний зв'язок та довіра. По відношенню до батька ОСОБА_3 на момент обстеження виявлене негативне ставлення (а.с. 34-38).

Висновком про результати розгляду звернення громадян від 09.01.2018 року інспектором ЮП СП Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Топоренко Д.В. встановлено, що до Комунарського відділення поліції надійшла заява від ОСОБА_3, в якій він просить провести профбесіду з його дружиною, котра розповсюджує про нього неправдиві чутки. За наслідками проведеної перевірки факту порушення норм кримінального або адміністративного законодавства України не виявлено (а.с. 43).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсними причинами розірвання шлюбних відносин подружжя ОСОБА_3 в даному випадку є факти ревнощів відповідача та його підозри щодо подружньої зради ОСОБА_1, наслідком чого стали неодноразові сімейні сварки, які в окремих випадках закінчувалися застосуванням насилля з боку ОСОБА_3 до позивача та до її батька. Зазначені сварки у більшості випадків відбувалися на очах дитини. Таке існування шлюбних відносин шкодить інтересам дитини, у якого сформувалося негативне ставлення до батька та почалися проблеми зі здоров'ям, з емоційним станом.

Отже, шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його навіть формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Хоча відповідач і не заперечував проти задоволення позову, але не погодився з причинами розірвання шлюбу, зазначеними ОСОБА_1 у позові, тому, на думку суду, судовий збір необхідно стягнути з ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 травня 2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 268) між ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 - розірвати.

Прізвище позивача залишити після розірвання шлюбу - «ОСОБА_1», на яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Стягнути з ОСОБА_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод