Справа № 639/443/18
Провадження № 2/639/756/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 23.06.2012 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 247.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем.

Позивач зазначив, що за роки перебування у шлюбі між сторонами почали виникати непорозуміння у зв'язку із несумісністю характерів, поглядів на життя та відсутності спільних інтересів, що зробило неможливим подальше проживання та призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю.

ОСОБА_2 Ю. В. вказує, що з травня 2016 року сторони фактично припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Наразі позивач з відповідачем проживають окремо. Внаслідок чого, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачем.

На думку позивача, строк для примирення сторонам не потрібен, оскільки це не виправить стан їх шлюбних відносин, а лише погіршить.

Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що зазначила у поданій до суду заяві, у якій також просила розглядати справу без її участі та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо.

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 23.06.2012 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені відповідач змінила дівоче прізвище «ОСОБА_2» на прізвище чоловіка «ОСОБА_2» (а.с. 4).

При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Оскільки відповідач проситьзалишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище відповідача - «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 червня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 247.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачеві шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом, не подані апеляційні скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С. М. Гаврилюк