Справа № 666/7945/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Красновський В.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за заявою ОСОБА_1, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.12.2015 року за нововиявленими обставинами, де ставить питання про скасування вказаного рішення, та ухвалення нового рішення, про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборгованості.

Посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.12.2015 року позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за генеральною угодою № 12 від 12.08.2007 року та кредитним договором № 25.30-12/07-СК від 21.08.2007 року в розмірі 57372,96 доларів США.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14.03.2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.12.2015 року залишено без змін.

Заявниця, зазначає, що після отримання ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 08.02.2017 року ухвалено у справі № 666/7945/14-ц їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі їй під час розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборгованості. Зокрема, заявниця посилається на те, що в межах цивільної справи № 666/7945/14-ц ПАТ «ВТБ Банк» виступав позивачем, тобто особою на користь якої з відповідачів підлягала стягненню наявна, на думку банку, заборгованість за зазначеним кредитним договором.

18.11.2015 року, до прийняття рішення по справі, ПАТ «ВТБ Банк» передав права вимоги за кредитним договором № 25.30-12/07-СК від 21.08.2007 року та договором іпотеки № ДІ 1 від 23.08.2007 року ТОВ «ФК «Поліс», на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, договорами іпотеки та договорами застави. На час винесення рішення Дніпровським районним судом м. Херсона 21.12.2015 року, позивач ПАТ «ВТБ Банк» вже не був і не є кредитором у зобов'язаннях за договором кредиту № 25.30-12/07-СК від 21.08.2007 року, а відтак не мав права, як позивач вимагати стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором, оскільки передав таке право відповідно до договору від 18.11.2015 року ТОВ «ФК «Поліс».

З огляду на викладене просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.12.2015 року по справі №666/7945/14-ц за позовом ПАТ «ВТБ банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, заяву підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ПАТ «ВТБ Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заперечення в яких просить у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка сторін та інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2015 року підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно положень статті 423 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Аналогічні норми були викладені в статті 361 ЦПК України, яка діяла на момент звернення заявника до суду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику а також обставини, які виникли після скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (пункти другий та третій частини другої статті 423 ЦПК України).

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може

бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.12.2015 року позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за генеральною угодою № 12 від 12.08.2007 року та кредитним договором № 25.30-12/07-СК від 21.08.2007 року в розмірі 57372,96 доларів США.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 104.03.2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.12.2015 року залишено без змін.

Відповідно до наданої ТОВ "ФК "Поліс" копії договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 21МБ від 18.11.2015року, копії договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 27.11.2015року, а також копії акту приймання-передачі оригіналів документації від 27.11.2015 року вбачається, що 27.11.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» передав права вимоги за кредитним договором № 25.30-12/07-СК від 21.08.2007 року та договором іпотеки № ДІ 1 від 23.08.2007 року ТОВ «ФК «Поліс». Тобто мала місце заміна кредитора у зобов'язанні, згідно з яким позивач ПАТ «ВТБ Банк» втратив права кредитора, і їх набула інша особа.

Отже, на час ухвалення рішення суду, а саме: 21.12.2015 року, позивач ПАТ «ВТБ Банк» вже не був стороною у зобов'язанні за договором кредиту № 25.30-12/07-СК від 21.08.2007 року, що є істотною обставиною, від якої залежали наслідки розгляду справи, оскільки не маючи права на отримання коштів за вищевказаним кредитним договором, банк є неналежним позивачем у позові про стягнення кредитної заборгованості і саме з цих підстав, у позові відмовлено.

Про вказані обставини позивач суду не сповістив, а ОСОБА_1 дізналась про це лише після отримання ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 08.02.2017 року.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», щодо стягнення кредитної заборгованості відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 510, 512 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 77, 80-82, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 427, 429 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.12.2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко