Провадження №2/389/1047/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 лютого 2018 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Тьор Є.М.,

при секретарі Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому проситьвизнати за ним право власності за набувальною давністю на автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА210900и0399267і, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Знам'янським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області.

Вимоги обґрунтував тим, що 22 липня 2012 року на підставі договору купівлі - продажу, укладеним між ним і ОСОБА_2, він придбав автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, 1988 року випуску, номер шас (кузова, рами) ХТА2І0900и0399267, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Знам'янським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області. Договір купівлі - продажу був укладений ними в простій письмовій формі відповідно до ч. З ст. 208 ЦК України. При укладенні угоди вони дійшли всіх істотних умов договору, позивач сплатив відповідачу в повному обсязі кошти за автомобіль в сумі 10000 гривень, а відповідач передав позивачу автомобіль з ключами від нього і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Ці факти підтверджуються договором купівлі - продажу автомобіля та наявністю в позивача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль. Автомобіль в той час був у неробочому стані і самостійно не рухався, тому після укладення договору купівлі - продажу позивач на евакуаторі перевіз автомобіль для ремонту до м. Олександрії, де він проживав. З продавцем домовилися, що після того як він відремонтує автомобіль вони поїдуть до РЕВ ДАЇ і відповідач зніме його з реєстрації. Позивач за свій рахунок відремонтував автомобіль і почав користуватися ним. В той час йому не було потреби перереєстровувати його на своє ім'я. Зазначає, що з моменту укладення договору купівлі - продажу автомобіля, тобто з 22 липня 2012 року і по теперішній час він постійно і безперервно володіє і користується ним, здійснив його капітальний ремонт, провів реставрацію кузову, постійно несе всі витрати по його утриманню, але зараз, коли виникла необхідність розпорядитися зазначеним автомобілем, він не може цього зробити тому що даний зареєстрований за відповідачем, і необхідно щоб відповідач зняв його з реєстраційного обліку. Всі його намагання зустрітися з ОСОБА_2, за його постійним місцем проживання, виявилися марними, з причини того, що останній постійно знаходиться на заробітках, а у нього немає іншої можливості захистити своє право власності на зазначений автомобіль крім як звернутися до суду. Вважає, що за давністю володіння і у зв'язку з тим, що ним витрачені значні кошти на відновлення і ремонт автомобіля він може бути визнаний судом його власністю, оскільки, більше п'яти років добросовісно, безперервно, відкрито володіє зазначеним автомобілем.Таким чином, в його діях по володінню зазначеним автомобілем присутні всі підстави набуття права власності на нього за набувальною давністю.

15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції.

Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві, позов просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.01.2018 року, де міститься підпис останнього. Поважність причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзив не подав.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Заслухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 22 липня 2012 року продавець ОСОБА_2 та покупець ОСОБА_1 уклали договір за яким продавець передає у власність покупця, а покупець приймає автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА210900и0399267і, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Знам'янським РЕВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області, який є власністю продавця та належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 058615, виданого Знамянським РЕМ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області. Продаж автомобіля за домовленістю сторін вчинюється за 10000 (десять тисяч) гривень, які отримані продавцем від покупця. За твердженням продавця зазначений автомобіль на момент укладення цього договору нікому іншому не належить, не проданий, не подарований, іншим способом не відчужений, не заставлений в податковій заставі та під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо нього у третіх осіб немає (а.с.7).

Згідно розписки від 22 липня 2012 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 гроші у розмірі 10000 (десять) тисяч гривень, за проданий ним автомобіль марки ВАЗ 2109, білого кольору, 1988 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА210900и0399267і, реєстраційний номер НОМЕР_1, за договором купівлі - продажу автомобіля від 22 липня 2012 року. Сума грошей, отримана ним складає повну вартість автомобіля (а.с.8).

Згідно висновку №129.2017 від 26 вересня 2017 року, ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на момент проведення дослідження 26 вересня 2017 року становить: 29695 (двадцять девять тисяч шістсот девяносто пять) гривень 22 копійки (а.с.13-26).

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, виходячи зі змістуст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі:

- майно може бути обєктом набувальної давності;

- добросовісність володіння;

- відкритість володіння;

- давність володіння та його безперервність;

- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;

- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Обовязковою обставиною, яка має значення для визнання права власності на майно за набувальною давністю є відсутність у позивача інших підстав набуття права на це майно (ч.1ст.344 ЦК України).

Виходячи із змісту статті матеріального закону, на яку як на підставу для висунення позовних вимог посилається позивач, і розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, для отримання права власності на майно за набувальною давністю необхідно констатувати наявність сукупності передумов, однією з яких є добросовісність володіння чужим майном, тобто володіння за обставин, коли особа не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужою річчю, а також є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивачу відомо було, хто є власником спірного автомобіля, крім того, зазначений автомобіль він отримав на підставі договору купівлі-продажу.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правовідносини, пов'язані з реєстрацією, купівлею - продажем транспортного засобу, оформлення та видачі реєстраційних документів, крім норм ЦК України, регулюються ст.34 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 року з відповідними змінами та доповненнями), Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою КМ України від 07.09.1998 року №1388.

Пунктом 3 цього Порядку встановлюється, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Допускається державна реєстрація самостійно сконструйованих мотоциклів,легкових, а також вантажних автомобілів, повна маса яких не перевищує 3500 кілограмів, причепів та напівпричепів до них, інших прирівняних до них транспортних засобіві мопедів, виготовлених відповідно до обов'язкових вимог норм і стандартів України, на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання складових частин із зазначенням їх ідентифікаційних номерів, а також висновків Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС та інших, визначених Кабінетом Міністрів України підприємств, установ та організацій (п.14). Згідно з п.37 державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортнихзасобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни), за наявності переобладнаних в індивідуальному порядку - акт технічної експертизи або сертифікат відповідності, виданий випробувальною лабораторією (центром), що має атестат акредитації відповідної галузі та повноваження щодо проведення перевірки технічного стану транспортних засобів.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Відповідно до п.п. 2, 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власникам придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі - продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Суд звертає увагу, що укладення договору купівлі-продажу від 22 липня 2012 року, не позбавляло позивача у встановленому Законом порядку здійснити реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, недотримання зазначеного порядку виключає можливість визнання права власності за набувальною даністю на спірний автомобіль за позивачем.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання права власності на спірний автомобіль.

Керуючись ст.ст. 13, 223, 263-265, 280-282, 284, 354 ЦПК України, ст.ст. 344, 376 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль за набувальною давністю - відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.15 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3