У х в а л а

07 березня 2018 року

м. Київ

справа № 351/1636/14-ц

провадження № 61-3513 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

представник позивача - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2016 року у складі судді Бондарук М. В. та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Фединяка В. Д., Матківського Р. Й., та касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Фединяка В. Д., Матківського Р. Й.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 20 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Тас-Комерцбанк» (далі - АКБ «Тас-Комерцбанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 надано у кредит 20 тис. доларів США зі сплатою 15 % річних та кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2016 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 20 жовтня 2006 року між АКБ «Тас-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, згідно з яким в іпотеку передано нежитлові будівлі по АДРЕСА_1

У подальшому до кредитного та іпотечного договорів вносились зміни щодо суми кредиту та кінцевого терміну його повернення, які погоджувались сторонами шляхом укладення додаткових договорів.

ОСОБА_4 належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 20 липня 2014 року утворилась заборгованість у сумі 433 330 грн 08 коп.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сбербанк» та факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі - ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ «Сбербанк» відступило право вимоги за кредитними договорами, у тому числі - кредитним договором від 20 жовтня 2006 року, укладеним з ОСОБА_4

Того ж дня між ФК «Вектор Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») укладено договір відступлення права вимоги, згідно з яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором від 20 жовтня 2006 року.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка виникла внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 кредитних зобов'язань.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2016 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.

У рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 433 330 грн 08 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові будівлі по АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено початкову ціну продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, а тому банк, як іпотекодержатель, має право стягнути кредитну заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2016 року, до якого внесено виправлення ухвалою цього ж суду від 24 жовтня 2016 року, змінено рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2016 року.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» у рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 433 330 грн 08 коп., шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено початкову ціну предмета іпотеки у розмірі 1 470 225 грн 58 коп.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що звертаючи стягнення на предмет іпотеки судом першої інстанції у резолютивній частині не вказано початкову ціну предмета іпотеки у грошовому виразі.

ОСОБА_2 у касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що звернення стягнення на предмет іпотеки можливе лише у випадку надання беззаперечних доказів того, що попередні заходи для погашення кредитної заборгованості не призвели до належного виконання зобов'язання. Кредитор має право стягнути непокриту предметом іпотеки суму боргу у випадку, якщо вартість іпотечного майна є меншою від заборгованості за основним зобов'язанням. Іпотекодавець є відмінним від боржника за основним зобов'язанням, а порушення боржником умов кредитного договору не змінює обсягу прав іпотекодержателя, оскільки вартість заставленого майна у три рази перевищує розмір кредитної заборгованості за основним зобов'язанням.

ТОВ «Кредитні ініціативи» у касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині визначення початкової цини реалізації предмета іпотеки у грошовому виразі та залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, ухвалюючи рішення, дійшов помилкового висновку про те, що початкова ціна предмета іпотеки має визначатися на рівні заставної вартості предмета іпотеки, визначеної умовами договору іпотеки.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

24 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у даній справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 235/3619/15-ц.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного суду справу № 235/3619/15-ц за позовом ПАТ «УкрСоцбанк» до ОСОБА_6, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала Верховного суду мотивована тим, що колегія суддів не погоджується із правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 07 жовтня 2015 року № 6-1935 цс 15, а саме щодо встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 351/1636/14-ц до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Керуючись статтями 252, 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі № 351/1636/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2016 року і касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2016 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц за позовом ПАТ «УкрСоцбанк» до ОСОБА_6, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_7., про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк