УХВАЛА

13 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 235/5720/17

провадження № 61-41525ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на постанову Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Ford», модель «Kuga Titanium», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором від 14 лютого 2012 року № R6B у розмірі 294 826,05 грн, шляхом визнання за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права власності на зазначений автомобіль з правом вчинення подальших дій.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 рокупозов ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором від 14 лютого 2012 року № R6B у розмірі 294 826,05 грн, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Fогd», модель «Kuga Titanіum», тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір чорний, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, шляхом визнання за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право власності на вказаний автомобіль, з правом вчинення подальших дій пов'язаних з переоформленням автотранспортних засобів в Регіональному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ в м. Києві ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», наділивши правом зняття з обліку зазначений транспортний засіб та поставленням на облік.

Зобов'язано ОСОБА_1 передати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» предмет застави, а саме: автомобіль марки «Fогd», модель «Kuga Titanіum», тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір чорний, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, з комплектами ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2018 року заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відмовлено.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на постанову Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2018 року, разом із клопотанням про поновлення строку.

У клопотанні заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2018 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано 30 червня 2018 року, на підтвердження чого надано копію витягу з реєстру відстеження поштових відправлень в якому зазначено, що поштове відправлення за № 904 вручено 30 червня 2018 року.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущений з поважних причин, вказаний строк підлягає поновленню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет застави, а саме - автомобіль, що належить ОСОБА_1, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором від 14 лютого 2012 року в розмірі 294 826,05 грн.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на постанову Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун