АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/10/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів

Новікова О.М.

Гончар Н.І., Пономаренка В.В.,

за участю секретаря Торопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 березня 2016 року, ухваленого під головуванням судді Смоляра О.А., у справі за позовом ОСОБА_6 до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Білозірської сільської ради з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері, ОСОБА_7, залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. За життя спадкодавиця не залишила заповіт. Інші спадкоємці відсутні.

У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тому, позивач звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на домоволодіння після смерті ОСОБА_7

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 березня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та складається з житлового будинку літ. А-1, погреба літ. Б, сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, огорожі № 1-2.

ОСОБА_5 оскаржив рішення в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянта не було залучено до участі у справі, а рішення суду стосується його права на земельну ділянку.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначив, що 15 серпня 2014 року він звернувся з заявою про виділення йому як учаснику АТО земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Рішенням Білозірської сільської ради від 27.11.2014 року № 79-12/VI (а.с. 103) надано ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адмінмежах Білозірської сільської ради, в межах населеного пункту, за адресою: АДРЕСА_1, між господарствами по АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

Рішенням Білозірської сільської ради від 21.07.2016 року № 20-33/VII (а.с. 104) затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 земельної ділянки (п. 1), надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1500 га за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1). Пунктом 3 рішення вказану земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови.

На момент отримання спірної земельної ділянки у власність, інших власників чи користувачів не було.

ОСОБА_6, звертаючись з цим позовом та знаючи, що він стосується прав та інтересів ОСОБА_5 на спірне майно, не зазначив останнього учасником справи. В результаті, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 березня 2016 року у цій справі про визнання за ОСОБА_6 права власності на спадкове майно порушено право ОСОБА_5 на отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Тому, апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_6 як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_7 також є спадкоємцем за правилами спадкової трансмісії після смерті свого дядька ОСОБА_8 Так як ОСОБА_7 на час смерті проживала з ОСОБА_8, заяву про відмову від спадщини не подавала, то вона є такою, що прийняла її. Тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками районного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.02.2015 року ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.12.1979 року, ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_6 (а.с. 10).

Довідкою Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №243/02-75 від 25.02.2015 року підтверджується, що відповідно до погосподарської книги № 32 за 2006-2010 р.р., особовий рахунок № 2705 земельна ділянка площею 0,33 га за адресою: АДРЕСА_1 обліковувалась за ОСОБА_8 (а.с. 19).

Згідно з Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 13) та серії НОМЕР_5 (а.с. 14) ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були рідними братом та сестрою.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Cвідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 21.02.2005 року (а.с. 16).

Останній був зареєстрований та проживав з дня народження за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 623 від 05.03.2015 року (а.с. 17).

ОСОБА_7 з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала без реєстрації за адресою АДРЕСА_1, доглядала до дня смерті свого брата ОСОБА_8, поховання здійснила за власні кошти, про що свідчить довідка виконавчого комітету Білозірської сільської ради №1181 від 15.04.2015 року (а.с. 18).

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05.05.2015 року ОСОБА_7 визначено додатковий строк для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном у три місяці Проте, ОСОБА_7 не встигла прийняти спадщину у зв'язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.05.2015 року (а.с. 11, 25).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 48 від 15.07.2014 року «Про затвердження акту обстеження та ліквідацію закинутого об'єкта погосподарського обліку» затверджено Акт обстеження закинутого домоволодіння по АДРЕСА_1, який є зруйнованим та закинутим, вказаний об'єкт ліквідовано та виключено з господарського обліку, зобов'язано посадових осіб виконавчого комітету Білозірської сільської ради віднести земельну ділянку до земель запасу.

Того ж дня рішенням Білозірської сільської ради №71-5/VI від 15.07.2014 року «Про затвердження акту обстеження та ліквідацію закинутого об'єкта погосподарського обліку» фактично продубльовано рішення виконкому ради, ліквідовано закинутий об'єкт по господарського обліку за адресою АДРЕСА_1, внесено зміни до погосподарської книги № 17 від 2011-2015 років та віднесено земельну ділянку до земель запасу громади.

Вказані рішення органу місцевої влади та органу місцевого самоврядування позивачем ОСОБА_6 були оскаржені в судовому порядку та рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди прийшли також до висновку, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, своє право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку не набув та не зареєстрував, а тому до ОСОБА_6 не перейшло право на спадкування цього домоволодіння.

Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 у даній справі, то на момент смерті його матері (спадкодавиці) спадщина у вигляді спірного домоволодіння не існувала. Вказані вище рішення про ліквідацію об'єкту погосподарського обліку вона не оскаржувала і спадщину у встановленому законом порядку не приймала.

За таких обставин, встановивши відсутність прав та обов'язків, що належали спадкодавиці щодо спірного домоволодіння, у задоволенні позову ОСОБА_6 необхідно відмовити.

На підставі приведених вище доводів, у зв'язку з є неповним з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Судові витрати по справі, від сплати яких був звільнений апелянт, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають компенсуванню за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 березня 2016 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Судові витрати по справі в розмірі 535 грн. 92 коп. віднести за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді

Повний текст постанови виготовлений 19 лютого 2018 року.