АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/7556/16-ц Головуючий 1 інст. - Панас Н.Л.
Провадження:№22ц/790/947/18 Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: власність
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Колесник О.Е.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, треті особи - Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра-Інвест" про визнання недійсним та скасування рішення селищної ради та державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати незаконним та скасувати рішення XXXXV сесії VІ скликання Липецької сільської ради Харківського району Харківської області від 25.12.2013 року та чкасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1817 га., розташовану по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що їм на підставі свідоцтв про право на спадщину належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідачу на підставі договору купівлі-продажу належить домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням Липецької сільської ради Харківського району Харківської області від 25.12.2013 року йому було надано дозвіл на розробку документації землеустрою для встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2. Однак реалізувати своє право на отримання у власність зазначеної земельної ділянки він не може, оскільки частина земельної ділянки, на якій розташовані належні йому на праві власності споруди, рішенням Липецької сільської ради Харківського району Харківської області передано у власність відповідачеві.

Вважав, що це рішення було прийнято радою з порушенням вимог діючого законодавства.

В запереченнях проти позову представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на наявність судових рішень у цивільних справах, які набрали законної сили та констатують правомірність набуття ОСОБА_6 права власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено.

Вказане рішення було оскаржено ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4, яка посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що застосуванню до спірних правовідносин підлягало земельне законодавство в редакції, яка діяла на момент отримання у власність спадщини позивачем, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_8 та матері - ОСОБА_5 та проведення державної реєстрації такого права, а саме ст. 120 ЗК України, відповідно до якої у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності або користуванні іншої особи припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2016 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2016 року було порушено право позивача на користування власністю, оскільки було зобов'язано позивача фактично знести належне йому на праві власності нерухоме майно - літній душ.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6, посилаючись на безпідставність її доводів, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України матеріали справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що виключно власник майна, права якого порушені, має право звертатися із позовом про визнання такого розпорядження незаконним та його скасування.

Оскільки позивачі не є власниками земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 в межах і розмірах та відповідно до цільового призначення та не має права користування ними, які мав попередній землекористувач ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вони не мають права оспорювати рішення місцевої ради про передачу у власність сусідньої земельної ділянки ОСОБА_6 з підстав порушення меж земельних ділянок.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та зроблений у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 належить 5/6 часток домоволодіння АДРЕСА_2 на підставісвідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 13 листопада 2013 року реєстровий №2-1187, які залишились після смерті батька - ОСОБА_8 (а.с.11).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 29 серпня 2017 року за реєстровим №1-1014, ОСОБА_3 належить 1/6 частка домоволодіння АДРЕСА_2, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_5

Рішенням Липецької сільської ради Харківського району Харківської області від 25.12.2008 року ОСОБА_6, був наданий дозвіл на розробку технічної документації на приватизацію земельної ділянки АДРЕСА_1.

Актом встановлення меж між земельними ділянками АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та АДРЕСА_2 ОСОБА_3, було встановлено, що станом на 02.09.2013 року документи на користування земельною ділянкою ОСОБА_3 надані не були, а тому, у відповідності з вимогами ст.107 ЗК України, було прийняте рішення про розподіл спірної земельної ділянки порівну та зобов'язано ОСОБА_3 частково прибрати паркан для вільного доступу ОСОБА_6

Рішенням XXXXV сесії VІ скликання Липецької сільської ради Харківського району Харківської області від 25.12.2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №17050319, виданого 30.01.2014 року, ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 0,1817 га, з кадастровим НОМЕР_1.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. «Г» ч.3 ст.152, ч.1 ст.153, ч.1 ст.155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч. 1,4 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно пункту «в» ч.1 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому цим Кодексом, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, встановлених цим Кодексом, розпоряджаються земельними ділянками або приймають рішення про зміну їх цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції віж 06 листопада 2013 року, перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруд у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, надана у власність ОСОБА_6 не є тотожньою земельній ділянці, на якій розташовано будинок АДРЕСА_2, і яка знаходиться у користуванні позивачів.

Крім того, висновком судової земельно-технічної експертизи встановлено, що існують порушення меж земельної ділянки АДРЕСА_1 зі строни житлового будинку АДРЕСА_2.

Крім того, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2016 року, зокрема зобовязано ОСОБА_3 за власний рахунок звільнити земельну ділянку АДРЕСА_1. від усіх самовільно розміщених ним обєктів (металевий паркан, літній душ, цегла).

Вищезазначені судові рішення є преюдиціальними для вирішення спору за цією справою.

Незгода ОСОБА_3 з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2016 року не є підставою для скасування рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2017 року та не позбавляє позивача його права на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач в порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством набула право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,1817 га, з кадастровим НОМЕР_1, тосу відсутні підстави для визнання незаконним та скасування Рішенням XXXXV сесії VІ скликання Липецької сільської ради Харківського району Харківської області від 25.12.2013 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 висновків суду першої інстанції не спростовують та по суді зводяться до незгоди з рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 13 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: