Дата документу 13.11.2018 Справа № 318/910/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22ц/807/105/18 Головуючий у 1 інстанції Васильченко В.В.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору від 13.09.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 6200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначає, що банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином та своєчасно не виконує, в результаті чого, станом на 31.03.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 78482,17 грн.

В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує та продовжує ухилятися від виконання зобов'язання за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 13.09.2013 року в загальному розмірі 78482,17 грн. та судові витрати по справі в сумі 1600,00 грн.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 липня 2017 року по справі призначено судову бухгалтерську експертизу.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 травня 2018 року позов залишено без задоволення.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 6 190,00 грн. витрат на оплату судової бухгалтерської експертизи.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у ОСОБА_3 заборгованості.

Проте, з таким висновком суду колегія не погоджується.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Судова колегія вбачає, що відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг приєдналась до договору приєднання та погодилась з його умовами.

Також, факт отримання 13.09.2013 року кредиту відповідачем підтверджується витягом з єдиної клієнтської бази АТ КБ «Приватбанк», де міститься фото ОСОБА_3 зафіксованого за допомогою WEB- камери, що свідчить про отримання відповідачем кредитної картки, по якій на сьогоднішній день і обліковується заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» (а.с.127).

Окрім того, наявність кредитних правовідносин між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про рух коштів по картрахунку № 870059 за період з 16 вересня 2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 користувалась кредитною карткою шляхом зняття готівки з кредитної карти та поповнення власними коштами кредитної картки (а.с. 122-124).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позивачем на підтвердження факту укладення кредитного договору наданий такий належний та допустимий доказ укладення відповідачем з Банком кредитного договору як анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.5).

В заяві-анкеті ОСОБА_3 особисто підписала наступне: «Я згоден з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між мною та Банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздрукування з сайту…Умови та Правила надання банківських послуг розташовані на офіційному сайті Банку…Я зобов'язуюсь виконувати вимоги Умов та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанку…»

Отже, при укладенні договору сторони керувались приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якими укладений між сторонами у справі договір є договором приєднання, умови якого встановлені банком у Пам'ятці клієнта, Умовах та правилах надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р., Тарифах, до яких приєдналась відповідач.

Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та, про здійснені операції по картрахункам.

Згідно п.1.1.4. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт Банку завірив у тому, що договір укладений належним чином.

Клієнт зобов'язався за умовами Тарифів щомісячно в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати платежі на погашення заборгованості за кредитним лімітом, а розмір мінімального щомісячного платежу складає 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 50 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», фото якої надано до матеріалів справи (а.с.127).

Банком наданий розрахунок заборгованості за договором №б/н від 13.09.2017 року, укладений між ПриватБанком та ОСОБА_3, яким належним чином підтверджено, що остання користувалась кредитним коштами, отримуючи гроші з кредитної картки (а.с.4).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 була ознайомлена та згодна з умовами надання кредиту, про що свідчить її власноручний підпис в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13 вересня 2013 року (а.с. 5).

Проте, в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов'язання відповідач не виконувала, передбачені умовами договору платежі вносила частково, в зв'язку з чим, станом на 31.03.2017 року утворилась заборгованість, яка складається з: 5802,04 грн. заборгованості за кредитом, 64766,69 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 3700 грн. заборгованість за комісією та пенею, 500 грн. фіксований штраф за порушення зобов'язань та процентна складова 3713,44 грн.

З урахуванням наведеного, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки крім непогодження відповідача ,надані Банком розрахунки належним чином відповідачем не оспорені.

По справі призначалась судова бухгалтерська експертиза, за клопотанням ОСОБА_3, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського НДІ судових експертиз Міністретсва юстиції України.

За загальним правилом передбаченим п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат,пов'язаних з розглядом справи,належать витрати за проведення експертизи.

На а.с.92 міститься повідомлення експерта про неможливість надання висновку експертизи за результатами проведення судово - економічної експертизи.

Суд першої інстанції в порушення вимог цивільного процесуального законодавства неправомірно стягнув з позивача витрати за експертизу ,яка проведена не була.

Таким чином, з урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі.

В силу вимог ч.1,13 ст.141 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, має право на компенсацію за рахунок відповідача судових витрат пов'язаних з розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 141, 375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 травня 2018 року по цій справі - - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

«Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором 78482 (сімдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят дві) гривні 17 (сімнадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 14 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: