РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

головуючого судді: Саландяк О.Я.

секретаря: Гресик О.В.,

розглянувши у місті Жмеринці цивільну справу №130/2220/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві викладено наступну позицію: із відповідачем вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2013 року по 2015 рік. Під час такого спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дитина - ОСОБА_3, батьком якого у свідоцтві про народження вказаний та являється відповідач ОСОБА_2 Дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні. Також на її утриманні перебуває дитина від першого шлюбу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач працездатний та здоровий. З 2015 року вони із відповідачем не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. З того часу відповідач матеріально не допомагає їй утримувати їх дитину, не цікавиться її фізичним та психічним розвитком. Вона ніде не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, їй самій важко утримувати дитину. Відповідач працює неофіційно будівельником у м.Вінниці та м.Києві, має нерегулярний мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. Відповідач інших утриманців не має та стягнень за виконавчими документами не проводиться. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється, а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дочки аліменти в 1800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 15)

Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надавала.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року первісну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків (а.с.8) Даною ухвалою суд, зокрема, звертав увагу позивача щодо зазначення обґрунтування того, що відповідач здатен сплачувати аліменти у заявленою нею розмірі, а також на відсутність обгрунтованого розрахунку суми, яку позивач просить стягнути із відповідача.

Ухвалою суду від 27.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1, поданої на усунення недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 16)

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с.13, 22). Конверт повернувся на адресу суду із відміткою «тимчасово відсутній» (а.с. 23). Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач, який відсутній за місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також щодо розміру аліментів не надав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з позовної заяви, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, працездатний, здоровий, має постійний дохід, а тому вважає, що із відповідача слід стягувати аліменти в сумі 1800,00 грн. на утримання дитини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. щомісячно.

Підставою позову є неоспорюване бітьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Браїлівської селищної ради №2882 від 10.09.2018 року (а.с. 6) дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Також із позивачкою проживає та перебуває на її утриманні дитина ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_1

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд відхиляє аргумент позивачки, що із відповідача повинні стягуватись аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1800 грн. щомісячно, оскільки нею не зазначено обгрунтований розмір таких витрат на дитину у щомісячному розмірі, з врахуванням рівності обов»язку батьків на утримання дитини, не зазначено взагалі який дохід у позивача та відповідача та чи може відповідач сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, не зазначені та не надані відповідні докази.

Однак відповідач не надає відповідної матеріальної допомоги на утримання сина, а відтак права позивачки порушені та підлягають захисту.

Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилалась і позивачка.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Тобто із аналізу вказаного положення закону вбачається, що для визначення розміру аліментів вище мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру, суд має встановити достатність заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 липня 2018 року складає 1559 гривень.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має, працює неофіційно (спростувань цьому відповідач суду не надав), а також скрутне матеріальне становище дитини, і приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в сумі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги статтей 182, 184, 191 СК України та виходячи з обставин справи, оскільки позивачем жодними доказами не доведено наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати для визначення аліментів вище мінімального рекомендованого їх розміру. Так само позивачем жодними доказами не доведено достатність заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення аліментів на рівні мінімального рекомендованого розміру. При цьому, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснював позивачу необхідність обгрунтування розміру заявлених нею позовних вимог, та не може покласти в обгрунтування судового рішення будь-які припущення.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітньої дитини в розмірі 1200 гривень щомісячно. При цьому суд діє виключно в найкращих інтересах дитини - малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та позбавлений будь-якої можливості оцінити позицію відповідача через його відсутність за місцем проживання.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 1, 10, 13, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 14.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, 03.03.1992 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць з 14.09.2018 року по 14.10.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.11.2018 року.

Суддя О.Я. Саландяк