Справа № 462/5789/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Рущак Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2007 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Зазначила, що потягом трьох років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, тому переконана, що шлюб носить формальний характер, а подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та недоцільним.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви такого, доповнила, що їх сімя сторін розпалася остаточно, три роки проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Просить не надавати сторонам строку для примирення та позов задовольнити.

Відповідач позов визнав, підтвердив факти наведені позивачем, вважає, що шлюб припинено, подальше спільне життя неможливе. Просить не надавати строку для примирення та позов задовольнити.

За таких обставин, оскільки відповідач визнала позов, відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4098 (а.с. 3), в якому мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також встановлено, що сторони впродовж трьох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки.

Позивач примирення вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає.

Суд приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і його бажання розірвати шлюб.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сімї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_5 (до шлюбу Сендецька) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 09 листопада 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4098.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 листопада 2018 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз