Справа №584/1268/17
Провадження №2/584/53/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2018 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Крєпкого С.І.

при секретарі Ковальовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 21.06.1997 зареєструвала шлюб з відповідачем.

Спільне сімейне життя між ними не склалося, в них постійно виникають сварки, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного, внаслідок чого їх подальше сумісне життя є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені, з 10.05.2015 проживають окремо.

Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить її інтересам.

Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати.

Позивач надала суду заяву, в які розгляд справи просила провести за її відсутності, судові витрати покласти на неї (а.с.14).

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.32,33).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивач подальшого спільного життя і збереження сім'ї не бажає і наполягає на розірванні шлюбу, виходячи із законодавчо закріпленого принципу не можливості примушення чоловіка чи дружини до збереження шлюбу, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, наведені обставини щодо взаємовідносин сторін та наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що за таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка.

Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище, що відповідає ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109, 112, 113 СК України, ст.ст.259, 263-265, п. 9 Перехідних положень ЦПК України, суд,

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 червня 1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльської районної державної адміністрації, актовий запис №56.

3. Визначити прізвище дружини після розірвання шлюбу «Міхеєва».

4.Після набрання рішенням суду законної сили його копію направити до Путивльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя