Справа № 266/3733/17
Провадженя№ 2/266/163/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.,

при секретарі - Макогон С.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилалась на те, що вона є власником будинку № АДРЕСА_2. В даному будинку крім неї зареєстрована її онука ОСОБА_2, яка є відповідачкою за даним позовом. У зазначеному будинку відповідачка зареєстрована з 28.11.2006 року, але фактично не проживає з липня 2015 року і по теперішній час, оскільки після реєстрації шлюбу переїхала мешкати до свого чоловіка. Більше одного року відповідачка не користується зазначеним житловим приміщенням без поважних причин, добровільно не бажає виписатися з будинку. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в в будинку № АДРЕСА_2.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позивачка зауважила, що відповідачка є її онукою, з якою у них ніяких стосунків не має, в будинку ОСОБА_2 не мешкає, будинок не утримає, комунальні платежі не сплачує, через що вона не може оформити субсидію, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що спілкується з позивачкою, дзвонить їй, привозить воду, покупає продукти харчування, оскільки працює поряд. Вона дійсно з 2015 року не мешкає у спірному будинку, але не бажає зніматися з реєстрації, оскільки їй більше ніде зареєструватися.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 05.08.1976 р., зареєстрованого Маріупольським БТІ в реєстрі 31.03.2003 року за номером № 21374, будинок № АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 7-8).

Згідно інформації, наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг ММР 10.08.2017р. № 07-120-1080, за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно акту від 18.08.2017 року КСН «Селище Моряків», ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але не проживає у будинку, особистих речей в будинку не має, місце її мешкання невідомо, про що свідчать сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 12).

Згідно довідки від 18.08.2017 року КСН «Селище Моряків», ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але не проживає у будинку (а.с. 13).

Згідно акту від 29.09.2017 року КСН «Селище Моряків», ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, але з липня 2015 року не проживає у будинку, особистих речей в будинку не має, місце її мешкання невідомо, про що свідчать сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 26).

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, мешкає у будинку № АДРЕСА_3 біля 5 років, часто буває у позивачки в будинку, у дворі, вони спілкуються кожен день, допомагають одна одній, виносять сміття. Онуку ОСОБА_2 вона жодного разу не бачила в цьому будинку. Позивачка мешкає сама, їй ніхто не допомагає у придбанні їжі, ліків, оскільки син також їй не допомагає, часто ображає. Влітку 2017 року вона чула телефонну розмову позивачки з онукою, остання нецензурно висловлювалась. Комунальні рахунки сплачує позивачка. Вона підтвердила у акті, що відповідачка не мешкає у спірному будинку.

Згідно пояснень допитаного судом свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що позивачку вона знає біля 30 років, товаришують. Знає її сім'ю: сина, невістку і онуку ОСОБА_2. Влітку 2017 року відповідачка залишалась у будинку на ніч 3 рази, більше вона її не бачила. З близьких позивачці ніхто не допомагає. Відповідачка одружилася біля двох років тому та переїхала мешкати до чоловіка в місто. За будинком доглядати син не допомагає, оскільки в них погані стосунки. Вона допомагала позивачці поливати огород, роботи ремонт. Сусіди підтверджують, що онука у будинку не мешкає. Син позивачки не працює, та в цьому році позивачка не може оформити субсидію. Позивачка хворіє хронічної хворобою серця, а тому багато грошей уходить на ліки.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона мешкає поряд з позивачкою 12 років, їх подвір'я розташовані поряд. До заміжжя відповідачка мешкала в будинку, виїхала два роки тому. Бачила відповідачку декілька раз, вона приходила до батьків. Вона підписувала акт про те, що відповідачка не мешкає в будинку, в якому мешкають лише позивачка з сином та невісткою. Позивачка страждає на хронічне серцеве захворювання, потребує лікування, син, онука не допомагають. Стосунки у позивачки з сином дуже погані. Також позивачці відмовили в отриманні субсидії.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивачки порушено і підлягає захисту, тому позовні вимоги ОСОБА_3 вважає за можливе задовольнити, з урахування того, що відповідачка будучи зареєстрованою в будинку № АДРЕСА_2, не проживає в будинку понад один рік, не використовує даний будинок за його прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, що підтверджується показами свідків, вона втратила право користування зазначеним будинком.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення - 13.02.2018 року.

Суддя Курбанова Н. М.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована: АДРЕСА_2 та яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1