Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридня О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 04.08.2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 Віталійович-23.09.2001 року народження та син ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач у судовому засіданні на позові наполягала.

Відповідач позов визнав частково, згоден платити аліменти, але просив суд урахувати те, що він не працює, є інвалідом другої групи, хворіє, щоб підтримувати стан здоров"я треба постійно купувати медичні препарати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви частково з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.3).

До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обовязку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВерховноїРади України N789- XII від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України передбачено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Прозастосування судамиокремих норм Сімейного кодексуУкраїни прирозгляді справщодо батьківства,материнства тастягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи.

З врахуванням вищенаведеного та з урахуванням рівності обовязку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей підлягають задоволенню частково, т.я. відповідач є інваладом 2 групи, отриумує тільки пенсію, не працює, має великі витрати на придбання ліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 79, 81, 89, 206, 244, 263, 273, 430 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ро стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу), на сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І.Мохов