Справа № 344/8022/17
Провадження № 2/344/968/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.,

при секретарі с/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 11.01.2017 року в розмірі 600 американських доларів (16 200 гривень).

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про місце і час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання (а.с.13). Письмового відношення відповідача до заявлених позовних вимог до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

В матеріалах справи зазначено, що 11.01.2017 р. між сторонами укладено договір позики грошових коштів, за яким ОСОБА_2 позичила ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 600 американських доларів з кінцевим терміном їх повернення по вимозі ОСОБА_2.

Оскільки відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань за договорами позики, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 600 американських доларів (16 200 гривень).

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Судом встановлено, що за вищевказаним договором позики на даний час згідно з розрахунком заборгованості щодо договору від 11.01.2017 року відповідачем не повернуто заборгованість за зобовязанням в розмірі 600 американських доларів ( а.с.3).

Будь-яких доказів, які б спростовували надані Позивачем докази заборгованості за вказаними договорами позики, Відповідачем не надано.

За таких обставин позовна вимога щодо стягнення з Відповідача суми заборгованості в розмірі 600 американських доларів (16 200 гривень) основного боргу в користь Позивача є обґрунтованою та такою, що підлягають до задоволення.

За змістом ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 640,00 грн. судового збору.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч.1, 612, , 1046, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ч.6 ЦПК України, керуючись ст. ст. 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, 09.03.1990 року, жительки вул.Сапера, 66, с.Дубівці, Галицького районуІвано-Франківської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, суму заборгованості в розмірі 600 американських доларів (16 200 гривень).

Стягнути з ОСОБА_3, 09.03.1990 року, жительки вул.Сапера, 66, с.Дубівці, Галицького районуІвано-Франківської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, суму судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Островський Л.Є.