Справа №345/4274/17
Провадження № 2/345/238/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої- судді ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 03.09.2009 року до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах звернувся ОСОБА_2 До заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 було надано пакет необхідних документів, в тому числі довідки про заробітну плату №723-С-61, №724-С-62 від 11.06.2009 року, які видані архівним відділом Долинської РДА за період роботи з 01.07.1989 року по 30.06.1994 року.

Протоколом управління №8231 від 25.12.2009 року ОСОБА_2 з 03.09.2009 року було призначено пенсію за віком по Списку №1 відповідно до п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складав 3,54664 і розмір пенсії становив 3021,59 грн. У вересні 2015 року управлінням було виявлено, що у довідці по заробітну плату №723-С-61, №724-С-62 від 11.06.2009 року, які видані архівним відділом Долинської РДА за період роботи з 01.07.1989 року по 30.06.1994 року включено польові виплати.

У звязку із тим, що на польові, які виплачувались ОСОБА_2, не нараховувались та не сплачувались страхові внески, підстав для включення таких виплат до заробітної плати для обчислення пенсії не було. Розпорядженням №139204 від 22.09.2015 року управлінням Пенсійного фонду було приведено виплату пенсії у відповідності до норм пенсійного законодавства. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після перерахунку склав 3,47759 і розмір пенсії становив 2964,245 грн. В результаті виникла переплата пенсії в сумі 4496,22 грн.

Крім того, ОСОБА_2 звертався до суду із вимогою про зобовязання управління включити до заробітної плати для обчислення пенсії суми виплаченого польового забезпечення. Постановою Калуського міськрайонного суду від 14.11.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 4496,22 грн., а також судові витрати.

Відповідач подав до суду відзив на позов, згідно якого вважає позов безпідставним з огляду на наступне. У 2009 році він звернувся до Калуського ОУ ПФУ із заявою та необхідними документами для призначення пільгової пенсії за віком. З 03.09.2009 року пенсію було призначено на пільгових умовах по Списку №2. В період з 2009 по 2014 роки відповідачу стало відомо, що багато його колег, з якими вони разом працювали, отримують значно більшу пенсію. Все це спонукало відповідача до додаткових звернень до позивача щодо розяснення підстав нарахування саме такого розміру пенсії.

Після одного з таких звернень Калуське обєднане УПФУ провело перевірку його пенсійної справи та визначило переплату в розмірі 4496,22 грн. у звязку із врахуванням до його пенсії надбавки «польові». У звязку із цим Головне управління ПФУ Івано-Франківської області направило ОСОБА_2 листа №521/с-4 від 01.10.2015 року з повідомленням про те, що внаслідок допущеної помилки виникла переплата і він зобовязаний повернути гроші. Керуючись нормами чинного законодавства, відповідач відмовився повертати ці кошти, так як його вини у допущеній помилці немає. З його сторони мали місце виключно правомірні дії збір необхідних документів, написання заяви та подача її до територіального управління пенсійного фонду. Безпосередньо перевірка достовірності довідок та законності підстав нарахування компетенція посадових осіб пенсійного фонду. Тому, враховуючи, що з його боку вини (недобросовісності) нема, а так звана «переплата по пенсії» виникла внаслідок підрахунку пенсії спеціалістами позивача, відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК України не скористався.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.09.2009 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 (а.с.5). При цьому до заяви було додано довідки про заробітну плату №723-С-61, №724-С-62 від 11.06.2009 року, які видані архівним відділом Долинської РДА за період роботи з 01.07.1989 року по 30.06.1994 року (а.с. 11,12).

Протоколом управління ПФУ в м.Калуші №8231 від 25.12.2009 року ОСОБА_2 з 03.09.2009 року було призначено пенсію за віком по Списку №1 відповідно до п.а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», індивідуальний коефіцієнт заробітної плати складав 3,54664 і розмір пенсії становив 3021,59 грн. (а.с.6).

Розпорядженням №139204 від 22.09.2015 року управлінням Пенсійного фонду було здійснено перерахунок пенсії відповідача, без врахування польових виплат, які були вказані у довідках про заробітну плату №723-С-61, №724-С-62 від 11.06.2009 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після перерахунку склав 3,47759 і розмір пенсії становив 2964,245 грн. (а.с.16,17-18). Відповідно до наданого розрахунку (а.с.23-24) переплата пенсії ОСОБА_2 складає 4496,22 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Натомість з матеріалів вбачається, що нарахування та виплата пенсії відповідачу була здійснена на підставі даних, які містяться у довідках про заробітну плату №723-С-61, №724-С-62 від 11.06.2009 року, що були видані архівним відділом Долинської РДА.

При цьому частиною 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Крім того, факт підробки документа та використання підробленого документа повинен бути підтверджений лише вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

У ст. 1215 ЦК України встановлено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (діє презумпція правильності розрахунку та добросовісності набувача).

Отже, позивачем не доведено наявності будь-яких зловживань з боку відповідача, які могли б стати підставою для стягнення з нього отриманих сум пенсії, як і не надало доказів того, що при виплаті пенсії було допущено розрахункову помилку.

За таких обставин, в задоволенні позову Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.1212, 1215 ЦК України, керуючись ст.ст. 19, 82, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: