РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2, в якому просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача 400 грн. щомісячно на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейні стосунки у сторін не склались, шлюбні відносини припинені. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. Також на підставі ст. ст. 84, 180 СК України просить стягнути аліменти на її утримання та на утримання дитини.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання з»явився, проти розірвання шлюбу не заперечував, проти розміру аліментів на утримання дитини та позивача також не заперечував.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2015року. Після реєстрації шлюбу позивачу було змінено дошлюбне прізвище «Різниченко» на «Куришева». Згідно свідоцтва про зміну імені від 14.11.2015року, позивачка змінила прізвище «Куришева» на дошлюбне «Різниченко».

Від шлюбу сторони мають дитину- Різниченко ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні стосунки між сторонами не склались, шлюбні відносини припинені.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд задовольняє позов та розриває шлюб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Згідно ч. 1 , 4 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Факт звернення позивача до суду, підтверджує відсутність домовленості між сторонами по за судовим порядком питання щодо виплати відповідачу аліментів на утримання доньки.

Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, інших утриманців не має і являючись батьком малолітнього ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати його до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. в твердій грошовій сумі щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 12.10.2017р. до досягнення дитини повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Крім того, згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи, що дитина мешкає разом з позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в сумі 400 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 14, 105, 110, ст. 180, 182,184 СК України СК України, суд,-

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (20.10.1985р.н., 61000, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) та ОСОБА_1 (19.04.1991р.н., 61002, АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_2), зареєстрований 06 лютого 2015р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №112.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти утримання на малолітнього сина ОСОБА_3, 29.08.2015р.н., у розмірі 600 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 12.10.2017р. до досягнення дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 12.10.2017р. до 29.08.2018р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до апеляційного суду , через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 14.02.2018року.

Суддя Бородіна Н.М.