Постанова

Іменем України

6 березня 2018 року

м. Київ

справа № 336/3688/15

провадження № 61-4206св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя - доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «МетаБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року у складі суддів: Бондаря М. С., Подліянової Г. С., Дашковської А. В.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2015 рокупозивач - публічне акціонерне товариство «МетаБанк» (далі - ПАТ «МетаБанк») звернувся до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 12 червня 2008 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про споживче кредитування під заставу, згідно з яким ОСОБА_4 отримав кредит на споживчі цілі (придбання товарів тривалого використання) у розмірі 18 031 грн строком на 36 місяців по 12 червня 2011 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 26 % річних, щомісячної комісії за управління кредитом в розмірі 216 грн 37 коп. Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати щомісячне погашення частини кредиту та сплату відсотків за користування кредитом шляхом внесення на картрахунок суми 947 грн щомісяця з 1 по 11 число. Умови кредитного договору належним чином ОСОБА_4 не виконував. 4 лютого 2013 pоку банк звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. При розгляді цієї справи було отримано копію актового запису від 19 квітня 2010 року про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, зробленого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. ПАТ «МетаБанк» припинив нарахування відсотків та пені за кредитним договором та надіслав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини повідомлення про обов'язок спадкоємців сплатити заборгованість за кредитним договором, що укладений спадкодавцем. Заборгованість за кредитним договором станом на 7 травня 2015 року включно становить 33 645 грн 07 коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 18 031 грн; прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом - 2 194 грн 10 коп.; пеня за прострочення кредиту, нарахована за період з 18 квітня 2009 року по 18 квітня 2010 року - 13 419 грн 97 коп.

На підставі вищевказаного позивач просив стягнути із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року в сумі 33 645 грн 07 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків, установлених статтею 1281 ЦК України, тому він позбавлений права вимоги до спадкоємців згідно з частиною четвертою статті 1281 ЦК України, що є підставою для відмови у позові.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року, в розмірі 33 645 грн 07 коп. в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ПАТ «МетаБанк» у межах шестимісячного строку з моменту, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явив 26 березня 2013 року претензію до спадкоємців до п'ятої Запорізької державної нотаріальної контори, яка була переадресована 8 квітня 2013 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І. І. за місцем відкриття спадщини та зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів від 8 квітня 2013 року. Апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, посилався на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15 та виходив з того, що оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_2 просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. ПАТ «МетаБанк» не пред'явив вимоги до спадкоємця, яка прийняла спадщину, у строки, встановлені статтею 1281 ЦК України, тому позбавляється права вимоги. Апеляційний суд не врахував, що ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються, є присічними.

В жовтні 2016 року позивач - ПАТ «МетаБанк» подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим. При цьому вказував, що відповідач - спадкоємець всупереч положенням частин першої та другої статті 1281 ЦК України не виконала свого зобов'язання та не повідомила кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, хоча знала про борги ОСОБА_4, померлого 18 квітня 2010 року. Тому, оскільки після смерті позичальника ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину, до складу якої входить квартира вартістю 320 000 грн, тому із спадкоємця на користь ПАТ «МетаБанк» апеляційним судом правомірно було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 33 645 грн 07 коп., що знаходиться в межах вартості спадкового майна.

31 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Нормою статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Частиною другою статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 червня 2008 року між акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про споживче кредитування під заставу, згідно з яким ОСОБА_4 отримав кредит на споживчі цілі (придбання товарів тривалого використання) у розмірі 18 031 грн на строк 36 місяців по 12 червня 2011 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 26 % річних, щомісячної комісії за управління кредитом в розмірі 216 грн 37 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 квітня 2010 року.

На момент смерті зобов'язання ОСОБА_4 за кредитним договором виконані в повному обсязі не були, внаслідок чого виникла заборгованість.

22 квітня 2010 року ОСОБА_2 - дружина померлого ОСОБА_4, подала заяву до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І. І. про прийняття нею спадкового майна, та 22 жовтня 2010 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. До складу спадщини входить квартира АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі, яка належала ОСОБА_4

4 лютого 2013 року ПАТ «МетаБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду Запорізької області від 18 березня 2013 року у відкритті провадження за цим позовом було відмовлено, оскільки на час подання позову ОСОБА_4 помер.

26 березня 2013 року до п'ятої Запорзької державної нотаріальної контори надійшла претензія ПАТ «МетаБанк» щодо боргу ОСОБА_4 за договором кредиту від 12 червня 2008 року, яку було перенаправлено до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І. І. за місцем заведення спадкової справи.

Заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року станом на 7 травня 2015 року включно становить 33 645 грн 07 коп., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту - 18 031 грн; простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом - 2 194 грн 10 коп.; пені за прострочення кредиту, нарахованої за період з 18 квітня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 - 13 419 грн 97 коп.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим зазначена норма застосовується в разі дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

За правилом частини другої статті 1281 кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ПАТ «Мета Банк» у межах шестимісячного строку, коли він дізнався про відкриття спадщини 18 березня 2013 року, пред'явив 26 березня 2013 року претензію до спадкоємців до п'ятої Запорізької державної нотаріальної контори, яка була переадресована 8 квітня 2013 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І. І. за місцем відкриття спадщини та зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів за № 769/02-14.

Апеляційним судом установлено, що 7 травня 2013 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І. І. на претензію ПАТ «Мета Банк» повідомив про неможливість надання інформації щодо спадкоємців, які прийняли спадщину і отримали свідоцтво про право на спадщину, їх місцезнаходження, вартість спадкового майна, що належало ОСОБА_4 у зв'язку з нотаріальною таємницею відповідно до статті 8 Закону України «Про нотаріат».

27 червня 2013 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І. І. повторною відповіддю на претензію ПАТ «Мета Банк» повідомив останнього про неможливість надання інформації щодо спадкоємців, які прийняли спадщину і отримали свідоцтво про право на спадщину, їх місцезнаходження, вартість спадкового майна у зв'язку з нотаріальною таємницею відповідно до статті 8 Закону України «Про нотаріат».

22 квітня 2015 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І. І. відповіддю на запит ПАТ «Мета Банк» повідомив останнього, що 22 жовтня 2010 року ОСОБА_2 прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

У травні 2015 банк звернувся до суду з позовом до спадкоємиці, оскільки вимоги банку до спадкоємця нотаріусом доведені не були.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що строк пред'явлення ПАТ «Мета Банк» вимог до спадкоємця, передбачений частиною другою статті 1281 ЦК України, не пропущений.

Установлено, що після смерті позичальника ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину, до складу якої входить квартира вартістю 320 000 грн, тому апеляційний суд дійшов вірного висновку про можливість стягнення із спадкоємця боргу у сумі, яка знаходиться в межах вартості спадкового майна.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Однак ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості, апеляційним судом не перевірено обґрунтований розрахунок суми боргу, станом на 15 травня 2015 року.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні спору.

За таких обставин апеляційний суд не дослідив докази на підтвердження заявлених вимог, зокрема обґрунтований розрахунок суми боргу, не з'ясував, за який період підлягала стягненню заборгованість, враховуючи, що боржник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а заборгованість розрахована станом на 15 травня 2015 року, у зв'язку з чим не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а тому дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 33 645 грн 07 коп.

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Оскільки судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не досліджено зібрані у справі докази, а суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому відсутні правові підстави для ухвалення нового рішення або зміни судових рішень.

Таким чином, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С.Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик