АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 676/4109/16-ц
Провадження № 22-ц/792/439/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря : Лапка Ю.В.,

учасники справи: представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кам'янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2017 року (суддя - Семенюк В.В.) за позовом ОСОБА_7 до Кам'янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка про стягнення заборгованості у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років невиплаченої при звільнені, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_7, звертаючись до суду з позовом до Кам'янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка про стягнення заборгованості у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років невиплаченої при звільненні зазначав, що працював у Кам'янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка на посаді асистента в періоди з 19.09.2003 року по 01.07.2004 року, з 01.09.2004 року по 21.03.2010 року, а на посаді старшого викладача з 22.03.2010 року по 30.05.2014 року.

Крім того, з 01.04.1995 року по 28.08.1997 року він працював викладачем Художньо-промислової школи, стаж роботи в такій школі складав 2 роки 4 місяці 28 днів.

З 01.09.2002 року по 21.06.2004 року навчався на денній формі навчання Кам'янець-Подільського державного університету, маючи при цьому як позивач вважає, педагогічний стаж за час навчання в магістратурі 1 рік 9 місяців і 21 день.

Зазначав, що на момент працевлаштування його на роботу в Кам'янець-Подільський національний університету імені Івана Огієнка його стаж педагогічної роботи вже складав 4 роки 2 місяці та 19 днів, а тому відповідач при прийнятті на роботу мав нараховувати йому надбавку за вислугу років в розмірі 10%, до посадового окладу, відповідно до Закону України «Про освіту». Однак, тривалий час така надбавка йому не виплачувалась, а почала нараховуватись лише з листопада 2009 року.

За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача 9 897 грн. 84 коп. заборгованої заробітної плати у вигляді надбавки за вислугу років та 3 024 грн. судових витрат пов'язаних з проведенням експертизи.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2017 року позов задоволено.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Семенюк В.В. Категорія: 53, 55

Доповідач: Янчук Т.О.

Стягнуто з Кам'янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка на користь ОСОБА_7 заборговану заробітну плату у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років, невиплачену при звільненні у розмірі 9 897 грн. 84 коп. та судові витрати за проведення експертизи у розмірі 3 024 грн.

Стягнуто з Кам'янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі Кам'янець-Подільський національний університет імені Івана Огієнка, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи, на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги те, що художньо-промислова школа була створена як навчальний заклад місцевого значення та не перебувала у підпорядкуванні управління освіти і науки, її засновниками були: мале державне підприємство «Старе місто» та Державний історико-архітектурний заповідник міста Кам'янця-Подільського, на працівників цієї школи не поширювалися умови оплати праці працівників навчальних закладів і установ освіти.

Згідно з загальним класифікатором «Галузі народного господарства України» та Класифікатором видів економічної діяльності, діяльність художньо-промислової шкоди відносилась до галузі «Позашкільна освіта» лише з 1994 по 1996 р.р., однак відповідно до статуту школи, вона є середньо-спеціальним закладом освіти, тобто задекларовано не початковий рівень мистецького закладу, а здобуття професії, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Крім того, діяльність середньо-спеціального навчального закладу розпочинається за наявності ліцензії, пов'язаної з наданням послуг для одержання освіти і підготовки фахівців різних рівнів кваліфікації. Діяльність художньо-промислової школи не регламентована спеціальним дозволом, й відповідно, школа не була включена до Державного реєстру навчально-виховних закладів України.

Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що художньо-промислова школа не відноситься також і до типів позашкільних навчальних закладів, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 433, тому підстави для зарахування періоду роботи викладачем в Художньо-промисловій школі відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 заперечує проти доводів апеляційної скарги, зазначає, що робота викладачем в Художньо-промисловій школі була його основним місцем роботи. Згідно з ст.25 КЗпП України роботодавцю забороняється вимагати від працівника при прийнятті на роботу документи не передбачені ст.24 КЗпП України. Художньо-промислова школа не перебувала у підпорядкуванні управління освіти, але це не має жодного правового значення для отримання ним надбавки за вислугу років. З 1996 року змінився напрямок діяльності художньо-промислової школи, однак жодного рішення засновники Художньо-промислової школи про перетворення з позашкільного навчального закладу в комерційне підприємство не приймали. Художньо-промислова школа працювала без ліцензії, оскільки діяльність позашкільного навчального-виховного закладу не підпадала під ліцензування.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в зарахуванні до стажу педагогічної роботи з 01.09.2002 року по 21.06.2004 рік, навчання ОСОБА_7 на денній формі навчання в Кам'янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка, сторонами не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги, та стягуючи з відповідача заборговану заробітну плату у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років невиплаченої при звільненні позивача в розмірі 9897,84 грн., суд першої інстанції з посиланням на ст.57 Закону України «Про освіту», Постанову Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 «Про затвердження посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» виходив з того, що посада викладача художньо-промислової школи підпадає до переліку посад педагогічних працівників «викладач всіх спеціальностей», у зв'язку з чим дійшов висновку, що станом на 01 травня 2004 року позивач мав стаж педагогічної роботи 3 роки 11 днів, що давало йому право на встановлення надбавки за вислугу років з 01.05.2004 року у розмірі 10%, в подальшому, станом на 30.06.2011 років стаж педагогічної роботи позивача складав вже 10 років 11 днів, а тому з 01.07.2011 року йому мала бути встановлена надбавка за вислугу років 20%.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 наказом №2 від 01.04.1995 року був прийнятий на роботу в Художньо-промислову школу на посаду викладача, звільнений з даної посади у зв'язку з припиненням діяльності Художньо-промислової школи 28.08.1997 року, наказ №41 від 28.08.1997 року.

З 01.09.2002 року по 21.06.2004 рік ОСОБА_7 навчався на денній формі навчання в Кам'янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка, що підтверджується дипломом магістра серії НОМЕР_1 від 25.06.2004 року.

Наказом №45-к від 15.09.2003 року позивач був прийнятий в Кам'янець-Подільський національний університет імені Івана Огієнка з 19.09.2003 року на посаду асистента кафедри педагогіки і методики початкового навчання на 0,25 ставки з педнавантаженням 373 год.

Відповідно до наказу №51-к від 23.06.2004 року ОСОБА_7, який працював за сумісництвом, було звільнено 01.07.2004 року в зв'язку з закінченням навчального року і терміну роботи.

З 01.09.2004 року позивача було прийнято на посаду асистента кафедри образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва Кам'янець-Подільського державного університету, що підтверджується наказом №88-к від 10.09.2004 року.

Згідно з наказом №59-к від 26.03.2010 року ОСОБА_7, асистента кафедри образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва та реставрації творів мистецтва, 22.03.2010 року обрано на посаду старшого викладача кафедри терміном на 2 роки до 22.03.2012 року згідно з укладеним контрактом.

23 березня 2012 року позивач прийнятий на роботу на посаду старшого викладача кафедри образотворчого і декоративно-прикладного мистецтва Кам'янець-Подільського державного університету до проведення конкурсу (наказ №80-к від 06.04.2012 року).

Наказом №166-к від 30.05.2014 року ОСОБА_7 30.05.2014 року звільнено з посади старшого викладача кафедри мистецьких дисциплін відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до наказу №174-к від 18.11.2009 року Кам'янець-Подільського національного університету ОСОБА_7, асистенту кафедри образотворчого і декоративно-прикладного мистецтва та реставрації творів мистецтва, на підставі його заяви та трудової книжки з 01.01.2008 року нараховано 10% надбавки за вислугу років (станом на 01.11.2009 року вислуга стажу педагогічної роботи складала 5 років 2 міс.).

Зазначені обставини справи підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Частиною 1 ст.57 Закону України «Про освіту» передбачено, що держава забезпечує виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків.

Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти регламентується Порядком виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року №78 (далі Порядок). Дія цього порядку поширюється на працівників, визначених Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 (далі Перелік), і на яких поширюються умови оплати праці працівників навчальних закладів і установ освіти.

Згідно з п.6 Порядку основним документом для визначення стажу педагогічної роботи є трудова книжка та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. Таким чином, трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу педагогічної роботи, але не єдиним.

Відповідно до п.7 Порядку зміна розміру надбавки за вислугу років провадиться з місяця, що настає за місяцем, коли виникло таке право, якщо документи, необхідні для своєчасного і правильного обчислення стажу, знаходяться у навчальному закладі чи установі освіти, або з дня подання таких документів працівником.

Як вбачається із копії трудової книжки, ОСОБА_7 у період з 01.04.1995 року по 28.08.1997 року працював на посаді викладача Художньо-промислової школи.

Згідно з п.2 Загальних положень Статуту художньо-промислової школи - школа створена як навчальний заклад місцевого значення. ЇЇ засновниками були: мале державне підприємство «Старе місто» та Державний історико-архітектурний заповідник м. Кам'янець-Подільського.

Відповідно до довідки від 16.08.2017 року №01-14/1062 Управління освіти і науки Кам'янець-Подільської міської ради Художньо-промислова школа не перебувала у підпорядкуванні Управління освіти і науки Кам'янець-Подільської міської ради.

Згідно з листом Головного управління статистики у Хмельницькій області від 26.09.2017 року №14.2-10/1210 у квітні художньо-промислова школа була включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Згідно існуючим на той час класифікаторам діяльність художньо-промислової школи була віднесена до галузі 84600 «Інша комерційна діяльність» та галузі 93145 «Позашкільне виховання». Після затвердження наказом Держстандарту України від 22.10.1996 року №441 та введення в дію Класифікатора видів економічної діяльності у 1996 року діяльність художньо-промислової школи було класифіковано як 92.72.0 - «Інша діяльність у сфері відпочинку та розваг».

Отже, згідно із Загальним класифікатором та Класифікатором видів економічної діяльності, діяльність художньо-промислової школи відносилась до галузі 93145 «Позашкільне виховання» лише з 1994 року по 1996 рік.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №433 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» затверджено перелік позашкільних навчальних закладів, зважаючи на зазначений перелік художньо-промислова школа не відносилася до Переліку типів позашкільних навчальних закладів.

Згідно з п.5 Загальних положень Статуту художньо-промислової школи до школи приймалися абітурієнти не молодші 14 років.

Крім того, як вбачається з п.1 Загальних положень Статуту художньо-промислової школи: школа - є середньо-спеціальним державним закладом освіти, який покликаний задовольнити потреби місцевого господарства, суспільства, держави в професійних кадрах декоративно прикладного мистецтва. Тобто задекларовано не початковий рівень художньо-промислової школи, а здобуття професії.

Пунктом 5 ст.18 Закону України «Про освіту» (в редакції чинній на час функціонування школи) передбачалось, що діяльність навчального закладу розпочинається за наявності ліцензії на здійснення діяльності, пов'язаної з наданням послуг для одержання освіти і підготовкою фахівців різних видів кваліфікації.

Згідно з п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 року №228 «Про порядок створення, реорганізації і ліквідації навчально-виховних закладів «навчально-виховні заклади незалежно від їх належності мають розпочинати свою діяльність, пов'язану з наданням послуг, для одержання загальної середньої та професійної освіти, підготовкою спеціалістів різних рівнів кваліфікації лише після отримання спеціальних дозволів (ліцензії).

Діяльність художньо-промислової школи не регламентувалася спеціальним дозволом (ліцензією) й відповідно школа не була включена до Державного реєстру навчально-виховних закладів України, умови оплати праці як працівників навчальних закладів і установ освіти на неї не поширювались.

Зважаючи на зазначене та враховуючи організаційно-правову форму діяльності художньо-промислової школи, підстав для зарахування періоду роботи позивача з 01.04.1995 року по 28.08.1997 року на посаді викладача Художньо-промислової школи до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників не вбачається.

Висновок судово-економічної експертизи №35 від 23.06.2017 року не спростовує зазначені висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 цього Кодексу. Оскільки визначення стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років ОСОБА_7 не потребувало спеціальних знань у іншій сфері, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, зазначений висновок експертизи оцінюється апеляційним судом критично.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, на зазначене уваги не звернув, помилкового дійшов до висновку щодо задоволення позову, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати за проведення судово-економічної експертизи в розмірі 3024 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кам'янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до Кам'янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка про стягнення заборгованості у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років невиплаченої при звільненні відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 березня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук