Провадження № 2з/521/301/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 листопада 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гуревський В.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити майбутній позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шляхом накладення арешту в межах 79944,83 гривні на автомобіль «Volkswagen Sharan», 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Свою заяву обґрунтовував тим, що 17 березня 2018 року о 14:30 годині, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тоуоtа РRАDО», державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ВМW-5281», державний номер НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3. Згідно постанови по справі № 522/6156/18 від 31 травня 2018 року, яка набрала законної сили, вбачається що зіткнення відбулось внаслідок недотримання безпечної дистанції та безпечної швидкості руху ОСОБА_2. Власником автомобілю, марки «ВМW-5281», державний номер НОМЕР_5, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_1. Оскільки судом встановлено, що в момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем «Тоуоtа РRАDО», державний номер НОМЕР_4, керував ОСОБА_2 на законній підставі, тому відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України саме він є особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем).

Відповідно до Висновку експерта № 6327 від 29 жовтня 2018 року про оцінку автомобіля «ВМW-5281», державний номер НОМЕР_5, виконаного судовим експертом, вартість ремонту автомобіля «ВМW-5281», державний номер НОМЕР_5, пошкодженого при ДТП 17 березня 2018 року становить 82174,53 гривні. Вартість виконання зазначеного висновку склала 1500,0 гривень. Висновок експерта № 6327 від 29 жовтня 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 ЦПК України є належним доказом оскільки містить інформацію щодо предмета доказування та допустимим оскільки виконаний в порядку встановленому законом. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в СК «Альфа-Гарант». За фактом ДТП ОСОБА_1 звернувся з заявою про отримання страхового відшкодування до СК «Альфа-Гарант» та отримав страхове відшкодування в розмірі 8729,70 гривень. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування заподіяної шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, таким чином стягненню підлягає різниця: 82174,53 - 8729,70 = 73444,83 гривень. ОСОБА_1 поніс ряд судових витрат. Орієнтовний (попередній) розмір яких складається з витрат на юридичну допомогу, матеріально-технічне забезпечення та вартості експертного дослідження: 5000,0 + 1500,0 = 6500,0 гривень.

Територіальна підсудність визначається за правилами ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови, про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних та юридичних осіб можуть подаватись за місцем заподіяння шкоди. Згідно матеріалів адміністративної справи ДТП відбулась в м. Одеса, вул. Балківська, буд. 139-А, зазначений будинок належить до Малиновського району м. Одеси.

З метою недопущення зловживанням своїм правом з боку ОСОБА_2 та з метою забезпечення рівності сторін в майбутньому судовому процесі, про стягнення майнової шкоди, ОСОБА_1 вважає за необхідно забезпечити майбутній позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2.

Згідно витягу з реєстру МВС України за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль «Volkswagen Sharan», 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Беручи до уваги зазначені обставини, ОСОБА_1 вважає за необхідне накласти арешт на майно ОСОБА_2 в межах ціни позову. Враховуючи небажання ОСОБА_2 компенсувати заподіяний збиток добровільно, ОСОБА_1 приходить до висновку, що ОСОБА_2, дізнавшись про розгляд справи судом, може вжити заходів щодо штучного погіршення свого майнового стану та приховування належного йому майна, з метою ухилення від обовязків перед ОСОБА_1 та виконання рішення суду, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.ОСОБА_1 було вжито заходів досудового врегулювання, однак після пропозиції відшкодувати заподіяні збитки ОСОБА_2 уникає спілкування, тому ОСОБА_1 змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою з наступних причин.

Враховуючи, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суд має вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль до виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з приписами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України уразі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 157 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Sharan», 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Ухвалу для виконання направити до Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ В.К.Гуревський

15.11.2018