Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 Справа №607/15288/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О.М.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 17, що знаходиться за адресою: с. Йосипівка вул. Лесі Українки Тернопільського району Тернопільської області, в якому зареєстрований відповідач по справі, однак з лютого 2009 року відповідач у даному житловому будинку не проживає, не здійснює оплату комунальних послуг, його особистих речей немає. У звязку з цим, позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житлового будинку № 17, що знаходиться за адресою: с. Йосипівка вул. Лесі Українки Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення, виданого 22.06.1995 р. Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями № 17, що в с. Йосипівка по вул. (Леніна) ОСОБА_4 Йосипівської сільської Ради народних депутатів Тернопільської області зареєстровано за ОСОБА_5 на праві особистою власності на підставі договору дарування від 09.06.1995 р., посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1243.

Між сторонами по справі 27 липня 1991 року зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № 474701 від 27.07.1991 р. Після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Венета».

Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 07.11.2017 р. за № 316 Йосипівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, встановлено, що ОСОБА_2 є власником вищевказаного будинку за адресою: с. Йосипівка Тернопільського району Тернопільської області. До складу сімї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3, який зареєстрований, але не проживає.

Актом обстеження житлового будинку від 07.11.2017 р. за № 317 Йосипівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 17, що знаходиться за адресою: с. Йосипівка вул. Лесі Українки Тернопільського району Тернопільської області, а ОСОБА_3 (чоловік позивача) за вищевказаною адресою зареєстрований, але з 2009 року не проживає в даному будинку.

У судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_6 у житловому будинку № 8-а, який знаходиться в м. Тернополі по вул. Шашкевича, не проживає, не навідується, незважаючи на те, що перешкоди в цьому йому не чинилися і не чиняться. Окрім цього, його речі та майно у вказаному будинку відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів він не проводить.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт того, що громадянин ОСОБА_3 у житловому будинку № 17, що знаходиться за адресою: с. Йосипівка вул. Лесі Українки Тернопільського району Тернопільської області, не проживає з лютого 2000 року.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житлового будинку № 17, що знаходиться за адресою: с. Йосипівка вул. Лесі Українки Тернопільського району Тернопільської області, оскільки останній не проживав у вказаній квартирі більше шести місяців і проживає за іншою адресою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

ОСОБА_9 ОСОБА_10 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житлового будинку № 17, що знаходиться за адресою: с. Йосипівка вул. Лесі Українки Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення суду складений 15 лютого 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_11