Справа № 699/819/17
Номер провадження 2/699/130/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря Таран О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м.Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач предявила у суд даний позов і просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату за серпень 2017 року в сумі 3200 грн; невиплачену компенсацію за невикористану відпустку за період з 03.11.2016 року по 28.08.2017 року в сумі 1400 грн; середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні, з 29.08.2017 року по день ухвалення рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що працювала у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 продавцем в період з 03.11.2015 року по 28.08.2017 року, звільнена за прогул відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КзПП України. В день звільнення їй видали трудову книжку, але не повідомили про суми, належні до виплати, остаточного розрахунку не провели,у зв`язку з чим позивач просить стягнути невиплачену заробітну плату за серпень 2017 року в сумі 3200 грн; невиплачену компенсацію за невикористану відпустку за період з 03.11.2016 року по 28.08.2017 року в сумі 1400 грн та стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з 29.08.2017 року по день ухвалення рішення.

У суді представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування 27.02.2018 року оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила (а.с.35).

Вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала продавцем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 03.11.2015 року та звільнена 28.08.2017 року. Вказане підтверджується записами у трудовій книжці (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Однак в порушення зазначених норм відповідач в день звільнення видала трудову книжку, але остаточного розрахунку не провела.

Згідно ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч.1 ст.116 ЦПК України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З трудового договору №2, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1В, згідно п.2 якого, розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Згідно п.6 тривалість щорічної оплачуваної відпустки становить 24 календарні дні.

Згідно довідки Пенсійного фонду України (а.с.6) середня заробітна плата ОСОБА_1 червень-липень 2017 року становить 2100 грн, за серпень відсутні відомості щодо виплати заробітної плати.

Ухвалою суду 27.02.2018 року витребувано у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) відомості про нараховані та виплачені суми при звільненні, про середню заробітну плату, про середньоденну заробітну плату, про невикористані відпустки ОСОБА_1, але вказані докази суду не надані.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заборгованість ОСОБА_1 по заробітній платі за серпень 2017 року становить 3200 грн, по невиплаченій компенсації за невикористану відпустку за період з 03.11.2016 року по 28.08.2017 року 1400 грн. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі. - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь, працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21.01.2015 року у справі №6-195цс14, механізм здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100.

Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 р. № 100 середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середня заробітна плата ОСОБА_1 становить 2100 грн, середньоденна заробітна плата 70 грн.

Кількість днів затримки розрахунку становить 142 робочих днів (з 29.08.2017 р. по день ухвалення рішення). Тому розмір середнього заробітку за затримку розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 9940 грн (142 днів* середній заробіток в день). Вказаний розрахунок узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі №6-2807цс16 від 01.03.2017 року, в якій зазначено, що згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, якщо іншого непередбачено чинним законодавством.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідач при звільненні позивача 28.08.2017 року не виплатила їй нараховану заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку і не виплатила до дня ухвалення рішення. Тому відповідач повинен виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі в сумі 3200 грн, компенсацію за невикористану відпустку 1400 грн та середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення, тобто з 28.08.2017 року по 20.03.2018 року, за 142 робочих дні і становить 9940 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судові витрати в сумі 640 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки, жительки та зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НЕ № 051609 виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 21.05.2002 року, РНОКПП НОМЕР_2, інші відомості суду не відомі,

-заборгованість по заробітній платі в сумі 3200грн;

- компенсацію за невикористану відпустку за період з 03.11.2016 року по 28.08.2017 року в сумі 1400 грн;

-середній заробіток в сумі 9940 грн. за час затримки повного розрахунку при звільненні з 29.08.2017 року по 20.03.2018 року;

- судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга може бути поданою позивачем до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_3sp; Л.