Справа № 336/5830/17
Провадження №/п 2-к/317/1/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря Ігнатченко Ю.О.,

представника заявника ОСОБА_1.,

представника боржника ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1. про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

14.02.2018 до Запорізького районного суду Запорізької області з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення районного суду м. Хьофе, Швейцарія від 10 жовтня 2016 року в Україні в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3: 1. Аліментів на дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25000,00 швейцарських франків щомісячно і до досягнення нею повноліття; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 25000,00 швейцарських франків щомісячно і до досягнення нею повноліття; Аліментів на дітей за перший рік стягнути з відповідача - ОСОБА_4 як одноразовий платіж у розмірі 60000,00 швейцарських франків (2х12х25000,00 швейцарських франків); 2. Частки у компанії Adfrex Holding GmbH в розмірі 1800000,00 швейцарських франків, яка складається з: 553030,78 швейцарських франків готівкою, 1246969,22 швейцарських франків безготівковим платежем на рахунок ОСОБА_3 (IBAN: НОМЕР_1); 3. Судових витрат в розмірі 1000 швейцарських франків, у зв'язку з тим, що в добровільному порядку дане рішення боржником не виконано.

14.08.2018 на адресу суду від представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1. надійшло уточнення основного клопотання, відповідно до якого вимоги не були змінені.

У судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Крім того, надав до суду заяву про виправлення помилки у прохальній частині заяви, вказавши вірно розмір аліментів, які необхідно стягнути на користь дітей, а саме: у розмірі 2500,00 швейцарських франків (дві тисячі п'ятсот). Також у судовому засіданні представник заявника відмовився від пункту 3, зазначеного у клопотанні, а саме від вимоги про стягнення судових витрат в розмірі 1000 швейцарських франків.

Представник боржника - ОСОБА_2. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що у боржника по справі ОСОБА_4 відсутнє будь-яке майно та активи в Україні, через що він не буде мати змоги виконувати рішення суду. Крім того, підтримала заперечення на клопотання про видачу дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду представника боржника по справі ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7, надіслані до суду 16.04.2018, відповідно до яких ОСОБА_4 виконує рішення суду та сплачує на рахунок ОСОБА_3 грошові кошти, що підтверджується виписками з його рахунку. На час складання заперечень, ОСОБА_4 у загальному розмірі сплатив на користь ОСОБА_3 1621969,22 швейцарських франків.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи випливає, що рішенням районного суду м. Хьофе, Воллерау, Кантон Швіц від 10 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 затверджено угоду про припинення шлюбу, розподіл майна подружжя, встановлення опіки над дітьми та визначення розміру аліментів на дітей, та виплату фінансової компенсації (а.с. 16-34).

Відповідно до підтвердження про набрання рішенням законної сили від 30 серпня 2018 року, зазначене рішення районного суду м. Хьофе, Воллерау, Кантон Швіц від 10 жовтня 2016 року набрало законної сили 25 жовтня 2016 року.

Крім іншого, відповідно до п. 6.1. вказаного рішення, «чоловік зобов'язаний сплачувати дружині щомісячно авансом наступні аліменти: а. на ОСОБА_5: 2500,00 швейцарських франків плюс можливі надбавки до заробітної плати на дітей, встановлені законом або договором; b. на ОСОБА_6: 2500,00 швейцарських франків плюс можливі надбавки до заробітної плати на дітей, встановлені законом або договором.

Аліменти чинні до тих пір, доки дружина мешкає разом з дітьми у Швейцарії, щонайменше один рік після набуття чинності рішенням про розірвання шлюбу, незалежно від місця мешкання дружини і дітей. Якщо дружина після цього року переїде до Німеччини або вже мешкає разом з дітьми там, то аліменти на дітей визначатимуться заново згідно з діючою Дюссельдорфською таблицею.

Чоловік платитиме дружині аліменти на дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за перший рік як одноразовий платіж. Перерахування цієї капіталізованої суми аліментів у розмірі 60000,00 швейцарських франків (2 Х 12 Х 2500,00 швейцарських франків) здійснюється не пізніше, ніж впродовж 10 днів з моменту набуття чинності рішенням про розірвання шлюбу».

Згідно з п. 10.3. вказаного рішення, «чоловік сплачує дружині загальну суму у розмірі 1800000,00 швейцарських франків (яка складається з: 553030,78 швейцарських франків готівкою плюс 1246969,22 швейцарських франків (відшкодування податку на прибуток за виплату дивідендів компанії aeris CAPITAL Holding GmbH згідно із податковими деклараціями компанії Adfrex Holding GmbH за 2014-2015 роки (721969,22 швейцарських франків) і за 2016 рік (525000,00 швейцарських франків). Чоловік перераховує суму у розмірі 553030,78 швейцарських франків не пізніше, ніж впродовж 10 днів після набуття чинності рішенням про розірвання шлюбу на рахунок дружини (IBAN: НОМЕР_1)».

Відповідно до копій виписок з рахунку ОСОБА_4, доданих його представником до заперечень, боржник 25.04.2016 здійснив платіж на користь ОСОБА_3 у розмірі 400000,00 швейцарських франків та 500000,00 швейцарських франків; 28.09.2016 - у розмірі 400000,00 швейцарських франків; 21.11.2016 - у розмірі 321969,22 швейцарських франків, а загалом на суму 1621969,22 швейцарських франків (а.с. 73-75).

Виходячи з викладеного, у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 частково виконує судове рішення та сплачує на користь ОСОБА_3 грошові кошти.

Крім того, рішенням районного суду м. Хьофе, Воллерау, Кантон Швіц від 10 жовтня 2016 року визначено конкретні строки для виконання певних його пунктів. Так, у п. 6.1. вказаного рішення зазначено, що перерахування капіталізованої суми аліментів у розмірі 60000,00 швейцарських франків здійснюється не пізніше, ніж впродовж 10 днів з моменту набуття чинності рішенням про розірвання шлюбу. А, відповідно до п. 10.3. рішення, чоловік перераховує суму у розмірі 553030,78 швейцарських франків не пізніше, ніж впродовж 10 днів після набуття чинності рішенням про розірвання шлюбу на рахунок дружини.

Не дивлячись на те, що рішення суду, яке містить визначені строки його виконання, набрало законної сили ще 25.10.2016, а також підтвердження часткового виконання рішення боржником, представником заявника до клопотання не додано документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 466 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

Так, до клопотання про примусове виконання рішення іноземного суду не додано довідку про те, що рішення не виконувалося на території Швейцаріїї.

На підставі вищевикладеного, у суду відсутні достовірні докази повного невиконання рішення іноземного суду боржником, а відтак суд не має змоги визначити, в якій частині чи з якого часу воно підлягає виконанню.

Крім того, слід звернути увагу, що у п. 6.1. рішення районного суду м. Хьофе, Воллерау, Кантон Швіц від 10 жовтня 2016 року передбачена умова щодо чинності аліментів на дітей, відповідно до якого «аліменти чинні до тих пір, доки дружина мешкає разом з дітьми у Швейцарії, щонайменше один рік після набуття чинності рішенням про розірвання шлюбу, незалежно від місця мешкання дружини і дітей. Якщо дружина після цього року переїде до Німеччини або вже мешкає разом з дітьми там, то аліменти на дітей визначатимуться заново згідно з діючою Дюссельдорфською таблицею».

Однак, довіреність від 12.06.2017, якою ОСОБА_3 уповноважила на виконання певних дій, у т.ч. пана ОСОБА_1, складена у м. Лемго, Німеччина (а.с. 8-15). Також в довіреності зазначено місце проживання ОСОБА_3 - м. Лемго, Німеччина. Зазначене дає підстави вважати, що заявницею не додержані вимоги рішення суду стосовно її мешкання разом з дітьми у Швейцарії, щонайменше один рік після набуття чинності рішенням про розірвання шлюбу, незалежно від місця мешкання дружини і дітей.

Доказів визначення аліментів на дітей згідно з діючою Дюссельдорфською таблицею, відповідно до рішення іноземного суду, суду не надано.

У зв'язку з викладеним, а також з метою недопущення подвійного стягнення грошових зобов'язань з боржника, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника заявника про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 468 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: в інших випадках, встановлених законами України.

Згідно з ч. 6 ст. 467 ЦПК України, розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання. Копія ухвали надсилається судом сторонам у триденний строк з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 469 ЦПК України, ухвала про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 258-261, 352-355, 462 - 469 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1. про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 14.11.2018.

Суддя С.В. Яркіна