Житомирський апеляційний суд
Справа №283/623/18 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №283/623/18 за позовом ОСОБА_2 до Малинської міської ради Житомирської області, Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2018 року, яке ухвалено суддею Ярмоленко В.В. у м. Малині Житомирської області

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй за життя майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та 1/2 частки будинку по АДРЕСА_2. Зазначає, що за життя її матір заповіту не складала. З огляду на те, що с.Слобідка Малинського району, в якому позивач проживала, знаходиться віддалено від районного центру та через брак коштів, остання не мала можливості у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2018 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове яким задовольнити її позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги те, що апелянт є багатодітною матір'ю та виховує чотирьох неповнолітніх дітей, які часто хворіють та потребують постійного нагляду. У зв'язку з чим, ОСОБА_2 ніде не працює та не отримує жодних доходів, а тому не мала коштів для оплати послуг нотаріуса за подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач вважає, що вказані обставини є поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги визнав необґрунтованими, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина.

За життя спадкодавець заповіт не складала. Спадкоємцями першої черги за законом є її дочки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

28 лютого 2017 року ОСОБА_3 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

13 липня 2017 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням (а.с.47, 48).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано, у зв'язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов'язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

Такий висновок суду є обґрунтованим виходячи з наступного.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз'яснення відповідно до якого при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Поважними визнають: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Також, хвороба, перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України у зв'язку із відрядженням, службовою необхідністю не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Розділом 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3.15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, складеної від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Аналіз вище вказаних норм Порядку свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв'язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що є багатодітною матір'ю, а догляд за дітьми, в свою чергу, перешкоджав їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. На підтвердження даних обставин позивач надала до апеляційної скарги ксерокопію посвідчення особи, яка має право на пільги передбачені законодавством для багатодітних сімей, в якому зазначені діти позивача : ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 Також надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України від 15.08.2018 року про відсутність у ньому відомостей про доходи.

Однак позивачем не доведені, викладені в заяві та скарзі, факти відсутності коштів, безперервного догляду за дітьми у зв'язку з їх хворобою протягом певного періоду, інші підстави та причини, які могли об'єктивно перешкоджати їй звернутися до нотаріуса у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_2залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2018 року.

Головуючий Судді