"13" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Юдицькому К.О.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації , Відділ з питань реєстрації місця проживання перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.05.2005 року.
07.07.2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідачі були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2.
Після розірвання шлюбу, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року визнано мирову угоду укладену 08.11.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до якої врегульовано спір про поділ майна подружжя. ТакАДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_3 визнавалася ОСОБА_2 особистою приватною власністю за ОСОБА_1
05.06.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір ,,Про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на квартиру". Відповідно до умов договору ОСОБА_1 з метою припинення обов'язку по сплаті аліментів на користь малолітньої доньки ОСОБА_3 передав у її власність квартиру АДРЕСА_4.
Відповідно до довідки Ф№ 3 від 19.05.2017 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" в квартирі АДРЕСА_6, зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
Відповідачі в квартирі не проживають, що підтверджується Актом ,,Про не проживання" від 17.05.2017 року, 11.07.2017 року.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації , в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
Представник третьої особи - Відділ з питань реєстрації місця проживання перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.05.2005 року.
Відповідно до довідки Ф№ 3 від 19.05.2017 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" в квартирі АДРЕСА_6, зареєстровані: ОСОБА_1,колишня дружина - ОСОБА_2, донька - ОСОБА_3
Відповідачі в квартирі не проживають, що підтверджується Актом ,,Про не проживання" від 17.05.2017 року, 11.07.2017 року.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2012 року визнано мирову угоду укладену 08.11.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до якої врегульовано спір про поділ майна подружжя. ТакАДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_3 визнавалася ОСОБА_2 особистою приватною власністю за ОСОБА_1
05.06.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір ,,Про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на квартиру". Відповідно до умов договору ОСОБА_1 з метою припинення обов'язку по сплаті аліментів на користь малолітньої доньки ОСОБА_3 передав у її власність квартиру АДРЕСА_4.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_4, належить на праві приватної власності ОСОБА_3.
Необхідність визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та позбавити їх права користування, позивач обґрунтовує сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги та порушенням його права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають до задоволення частково, оскільки наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_7
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81,82 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації , Відділ з питань реєстрації місця проживання перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими ми, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_7
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_8
Представник позивача - ОСОБА_5, проживає за адресою АДРЕСА_9.
Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10, місце проживання АДРЕСА_11
Третя особа - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації м. Київ вул. Краківська 20.
Третя особа - Відділ з питань реєстрації місця проживання перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, м. Київ бульвар Праці 1/1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: