Справа №333/764/18
Провадження №2-о/333/86/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі Іщенко А.О.,

за участю прокурора Шустової А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_5,

законного представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду справу №333/764/18 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с. Зоряне, вул. Бойко, буд. 4, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, посилаючись на те, що остання є інвалідом ІІ групи, психічно хвора з 1995 року. Багаторазово проходила лікування у психіатричних стаціонарах з приводу параноідної шизофренії. В клінічній картині спостерігається галюцинаторно-маячна симптоматика, вживання алкоголю та психостимуляторів, асоціальні форми поведінки. Захворювання має безперервний перебіг, сформувався дефект особистості. З 2010 року є підопічною Веселівського психоневрологічного інтернату. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2010 року визнана недієздатною, опікуном призначена мати - ОСОБА_6. Рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2016 року, 24.11.2016 року, 14.04.2017 року, 03.07.2017 року та 26.10.2017 року застосовувалась примусова госпіталізація. В період часу з 24.10.2017 року по 16.01.2018 року проходила лікування в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-маячний синдром». Психічний стан ОСОБА_5 погіршився після виписки: не спить, відмічаються різкі зміни настрою - то сміється, то замикається, чує «голос» сина, контактує з Космосом, агресивна, конфліктує з підопічними інтернату і медичним персоналом, вимагає циклодол, повідомляє про суїцидальні думки. Доставлена спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги за направленням лікаря-психіатра психоневрологічного інтернату. Госпіталізована у примусовому порядку, за заявою опікуна, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. 14.02.2018 року оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноідної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-маячний синдром. За психічним станом неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримала повністю, просила суд її задовольнити.

Зацікавлена особа заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

ОСОБА_5 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечувала.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Розглянувши матеріали заяви від 15.02.2018 р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.02.2018 року, ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноідної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-маячний синдром. За психічним станом неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.2).

Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноідної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаторно-маячний синдром, є інвалідом ІІ групи, психічно хвора з 1995 року, неодноразово проходила курс лікування у психіатричних стаціонарах з приводу параноідної шизофренії, на підставі рішення суду визнана недієздатною, є підопічною Веселівського психоневрологічного інтернату, підтверджують необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

У звязку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.339-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с. Зоряне, вул. Бойко, буд. 4 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с. Зоряне, вул. Бойко, буд. 4, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, буд.6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2