Справа № 515/853/18
Провадження № 2-о/515/1447/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці -адвоката ОСОБА_2

заінтересованої особи представника Дмитрівської сільської ради

Татарбунарського району Одеської області

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з викликом заінтересованої особи Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2018 року заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин з її матірю ОСОБА_4, померлою 21.01.2013 року, а також встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_4 Державних актів серії І-ОД №018678 та серії І-ОД №009353, посилаючись на слідуючі обставини.

21 січня 2013 року в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області померла мати заявниці ОСОБА_4. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої ввійшли: житловий будинок, що розташований в с. Дмитрівка по вул. Енгельса, 70 Татарбунарського району Одеської області та земельні ділянки: площею 0,60 га та 0.40 га, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №018678 та Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №009353, виданих Дмитрівською сільською Радою народних депутатів 21.02.2001 року на імя ОСОБА_5. Вищезазначений спадковий житловий будинок заявниця прийняла у спадщину, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 січня 2014 року.

Звернувшись у передбачений законом шестимісячний строк до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки після смерті матері, вона отримала відмову у звязку з ненаданням доказів родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки у свідоцтві про народження заявниці по батькові матері зазначено як «Миронівна», а у свідоцтві про смерть спадкодавця по батькові «Маринівна». Крім того, приватний нотаріус у листі-відмові звернув увагу заявниці на те, що у правовстановлюючих документах на землю, виданих на імя матері, її по батькові зазначено як «Миронівна», що не співпадає з по батькові матері, вказаним у її свідоцтві про смерть. З цих підстав, нотаріус рекомендував їй звернутися до суду для встановлення фактів родинних відносин зі спадкодавцем та факту належності спадкодавцю правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Зважаючи на вищевикладене, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту родинних відносин з її матірю ОСОБА_5, а також про встановлення факту належності її матері правовстановлюючих документів - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №018678 та Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №009353, виданих з допущеною помилкою у написанні по батькові власника - ОСОБА_5.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 червня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.07.2018 року витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_6 інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлої.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_2, належним чином сповіщений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи вимоги заяви (а.с.37).

Представник заінтересованої особи - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує (а.с.26).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим заяву задовольнити з таких підстав.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, суд керується вимогами статті 55 Конституції України, згідно якої права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості вступити у спадок як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 21.01.2013 року щодо належних останній земельних ділянок, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої, з причини не надання доказів родинних відносин з померлою та наявними розбіжностями у написанні по батькові спадкодавця у правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть. Вказане підтверджується наступними доказами:

- копією паспорту серії КК №922925 (а.с.7), виданого 04.09.2002 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, з якого слідує, що по батькові спадкодавець значиться як «Маринівна»;

- копією свідоцтва про народження серії І-АГ №616995 від 22.04.1970 року, виданого Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.8), згідно якого батьками заявниці є ОСОБА_7 та ОСОБА_5;

-копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №319771 (а.с.9) із якого слідує, що 01 вересня 1990 року був укладений шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище «Місержи»;

- копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №325808 від 22.01.2013 року (а.с.10), згідно якої ОСОБА_4 померла 21 січня 2013 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області;

-копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТР №521414, зареєстрованого в реєстрі №2 від 08.01.2014 року (а.с.11), з якого вбачається, що ОСОБА_1 прийняла у спадщину житловий будинок з надвірними спорудами №70, що розташований по вул. Енгельса в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, який належав померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №568757 від 14.03.2008 року;

- копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 018678, виданого 21.02.2001 року на імя матері заявниці ОСОБА_5 (а.с.12), з якого вбачається, що по батькові власниці земельної ділянки площею 0,60 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, зазначено «Миронівна»;

- копією Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 009353, виданого 21.02.2001 року на імя матері заявниці ОСОБА_5 (а.с.13), з якого вбачається, що по батькові власника земельної ділянки площею 0,40 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, вказано «Миронівна»;

- листом нотаріуса за №207/02-14 від 27.03.2018 року (а.с.14), з якого слідує, що заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки з причини ненадання доказів родинних звязків з померлою ОСОБА_5, та ненаданням доказів належності спадкодавцю ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних звязків та належності правовстановлюючих документів спадкодавцю.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52801919 від 31.07.2018 року (а.с.32), наданої на запит суду, підтверджується, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлої 21.01.2013 року, приватним нотаріусом ОСОБА_6 відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 54753998, зареєстрована у нотаріуса за №179/2013 від 18.07.2013 року. Крім цього, нотаріусом суду надано копію заяви ОСОБА_1 за №410 від 18.07.2013 року щодо прийняття нею спадщини, належної її матері ОСОБА_5 (а.с.53).

Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення вищезазначених фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати її право на спадкування нерухомості після смерті своєї матері в установленому законом порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 31.03.1995 року із змінами внесеними від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Наявність розбіжностей в двох літерах у написанні по батькові матері заявниці, суд повязує з допущенням помилки посадовими особами при оформленні правовстановлюючих документів на земельні ділянки спадкодавця та документу - свідоцтва про народження заявниці. Беручи до уваги те, що вказаним свідоцтвом про народження підтверджується факт перебування заявниці з померлою ОСОБА_5 у родинних відносинах як доньки та матері, враховуючи, що у заявниці виникло право на спадкування в порядку першої черги за законом після смерті матері, однак вона позбавлена можливості реалізувати це право через розбіжності у написанні по батькові її матері при оформленні документів, при цьому спір про право з матеріалів справи не вбачається, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в цій частині та встановлення вказаного факту, що має юридичне значення.

Крім того, статтею 315 ч.2 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Підпунктом 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325 визначено, що виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, виправити помилку у написанні по батькові матері заявниці ОСОБА_4 на теперішній час не видається можливим, що порушує права заявниці щодо спадкування земельних ділянок та подальшої реєстрації їх в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Судом встановлено, що належність померлій ОСОБА_4 Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №018678 та Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №009353 є очевидною, розбіжності в двух літерах у написанні по батькові спадкодавиці у різних документах обумовлені допущенням технічної помилки при оформленні документів посадовими особами. При цьому, заявниця ОСОБА_1 позбавлена в інший спосіб вирішити питання про виправлення помилки у правовстановлюючих документах, а без встановлення факту належності Державних актів померлій ОСОБА_4, спадкоємець не матиме можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.26), враховуючи неможливість вирішення справи позасудовим шляхом, оскільки вносити зміни у правовстановлюючі документи, а саме Державні акти на право приватної власності (постійного користування) на землю, на теперішній час не передбачено чинним законодавством через втрату чинності Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №325 від 22.06.2009 року, яка визначала порядок видачі державних актів взамін зіпсованих (пошкоджених), суд вважає, що права заявниці мають бути захищені судом шляхом задоволення вимог заяви в цій частині, відповідно до п.п.1,6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, як основаних на законі, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності ОСОБА_10 правовстановлюючих документів - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №018678 та Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №009353, виданих Дмитрівською сільською Радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області 21.02.2001 року з допущеними помилками по батькові, на імя ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 13, 77-81, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 з викликом заінтересованої особи Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючих документів померлому - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, яка народилась 27 березня 1970 року в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області (паспорт серії КЕ №439636, виданий 19.10.1996 року Ілічівським МВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4, яка померла 21 січня 2013 року, як донькою та матірю.

Встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла 21 січня 2013 року, правовстановлюючих документів - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 018678 та Державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №009353, виданих Дмитрівською сільською Радою народних депутатів Татарбунарського району Одеської області 21 лютого 2001 року на імя ОСОБА_5.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Семенюк