справа № 197/1064/18
провадження № 6/197/31/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В., за участі секретаря судового засідання Піско Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Широківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Широківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулась до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього судом на підставі виконавчого листа № 416/3650/2012 виданого 01.12.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Кривий Ріг» матеріальної шкоди у розмірі 4594,82 грн.

В судове засідання старший державний виконавець не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути подання у її відсутність.

Дослідивши письмові документи, додані до подання, та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на виконанні у Широківського районного відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській перебуває виконавчий лист № 416/3650/2012 виданий 01.12.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Кривий Ріг» матеріальної шкоди у розмірі 4594,82 грн. (а.с.4).

Судовим виконавцем проведено ряд виконавчих дій: відкрите виконавче провадження, здійснені неодноразові виклики про явку до ДВС , накладено арешт на все нерухоме майно боржника (а.с.5-11).

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Постанова про прийняття виконавчого провадження № 45451732 від 04.04.2018 року направлено боржнику за місцем реєстрації, проте конверт повернувся з позначкою «адресат не проживает» (а.с.19).

Крім того, згідно відомостей Державної прикордонної служби та Широківського РС ГУ ДМС боржник ОСОБА_2 не документований паспортом громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та не перетинав державний кордон (а.с.17,18).

Факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязання матеріалами справи не доведено, зокрема державним виконавцем не надано доказів обізнаності боржника у відкритті виконавчого провадження про стягнення з нього боргу, вчинення боржником дій, що свідчать про бажання уникнути сплати боргу та намірів виїхати за межі України.

Сам факт наявності відкритого виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч. 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам'ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов'язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане, а держаним виконавцем не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували те, що боржник знав про відкрите виконавче провадження, ухилявся від зобов'язань покладених на нього та намір виїхати за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Широківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (проголошення).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні - через Широківський районний суд Дніпропетровської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В. Леонідова