Справа № 694/1631/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.02.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

при секретарі Матвієнко А,А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 18 листопада 2005 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит ОСОБА_2, натомість відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 12 грудня 2017 року виникла заборгованість в сумі 13350 грн. 48 коп. Вказана заборгованість складається із заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8248 грн. 91 коп., заборгованості по пені в розмірі 5850 грн. 03 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп. та штраф ( процентна складова) в сумі 611 грн. 93 коп.

Позивач з урахуванням позовних вимог просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору б/н від 18.11.2005 року в сумі 13350 грн. 48 коп.

Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений ним при подачі позовної заяви в сумі 1600 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 16.01.2018 провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду разом із позовом та доданих до неї документів клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки, відповідач не з'явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надавши відзив, і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов'язальних правовідносинах.

Так, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н від 18.11.2005 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Як встановлено в ході розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору.

Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

У разі порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Станом на 12 грудня 2017 року виникла заборгованість в сумі 13350,48 грн. Вказана заборгованість складається із заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8248 грн. 91 коп., заборгованості по пені в розмірі 5850 грн. 03 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп. та штраф ( процентна складова) в сумі 611 грн. 93 коп.

Суд погоджується, що станом на 12.12.2017 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить по процентам за користування кредитом 8248,91 грн. та пені в сумі 5850,03 грн.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення штрафів за порушення виконання умов договору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 5850 грн. 03 коп.. та штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 611,93 грн.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

п.п. 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг - передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц).

На підставі викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Банку в частині одночасного стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 611,93 грн. (процентна складова) за кредитним договором, проте суд вважає необхідним стягнути з відповідача пеню, передбачену п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відтак позов підлягає до часткового задоволення.

Разом з тим, предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 13350, 48 грн. та враховуючи, що суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог, суд вважає, що сума, яка підлягає до стягнення становить 13350,48 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 625, 1050, 1054 ЦК України, та ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість в сумі 13350 (тринадцять тисяч триста п'ятдесят) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) витрати за сплату судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочну рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Д.І.Сакун