АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/724/18 Справа № 175/1513/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, третя особа: Державне агентство рибного господарства України та Голова ліквідаційної комісії Кравченко А.А. про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, зобов'язання внести відповідного запису в трудову книжку, поновлення на роботі, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, третя особа: Державне агентство рибного господарства України та Голова ліквідаційної комісії Кравченко А.А. про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, зобов'язання внести відповідного запису в трудову книжку, поновлення на роботі, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - залишено без задоволення. Судові витрати віднесено за рахунок Держави (а.с.137-143).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким повернути справу до суду першої інстанції для повторного розгляду в іншому складі суду (а.с.146-151).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з юридичною особою публічного права - Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області (а.с. 16-23).

Наказом Голови ліквідаційної комісії за №14о/с від 13 квітня 2017 року позивача звільнено з посади головного державного інспектора Дніпропетровського територіального відділу Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області на підставі п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідаціє юридичної особи (а.с.9).

Про наступне звільнення позивача повідомлено за два місяці до звільнення відповідно до правил ст. 492 КЗпП України(а.с.24). При звільнені виплачено усі компенсації, які необхідно виплатити згідно чинного законодавства(а.с.28).

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 30.09.2015 року, за пропозицією Міністерства аграрної політики та продовольства прийнято рішення щодо утворення територіальних органів Державного агентства рибного господарства як структурних підрозділів апарату Агентства рибного господарства України за переліком згідно додатку 2. Таким чином, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 30.09.2015 року утворено - Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області як відокремлений структурний підрозділ (без права юридичної особи) апарату Агентства рибного господарства України, тобто змінено внутрішню структуру Агентства, а не створено нову юридичну особу публічного права, як помилково вважає позивач.

Таким чином, Постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 30.09.2015 року, ліквідовано юридичну особу публічного права Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області. Постановою Кабінету Міністрів №894 від 30.09.2015 року не визначено юридичної особи публічного права правонаступника до якої перейшли прав та обов'язків ліквідованої юридичної особи.

З метою добору осіб, здатних професійно посадові обов'язки, проводиться конкурс на зайняття вакантних посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №246. Рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» і «В» приймає керівник державної служби в державному органі. Для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б» і «В» керівником державної служби утворюється конкурсна комісія у складі голови і членів комісії.

Позивач 29.12.2016 звернувся до Голови конкурсної комісії Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області Василенко O.A. з заявою допустити його до участі у конкурсі на займання посади головного інспектора відділу «Рибоохоронний патруль». Але своїм правом участі у конкурсі на зайняття посади в Управлінні Державного агентства рибного господарства в Дніпропетровській області не скористався і на конкурс не з'явився.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керуючись нормами Закону України «Про державну службу», Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Порядком здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1074 від 20.10.2011 року, Постановою Кабінету Міністрів №894 від 30 вересня 2015 року із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів №86 від 04.02.2016 року «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства», ст. 40, 49-2 КЗпП України, виходив із того, що ліквідаційна комісія правомірно звільнила позивача з посади головного державного інспектора Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області. Оскільки відбулася повна ліквідація юридичної особи - Управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, на позивача не поширюється, положення ч.2 ст. 40 КЗпП України, відповідно до якого звільнення з підстав, зазначених в п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, у зв'язку з чим вимоги позивача не знайшли свого підтвердження у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо, до них суд дійшов, порушивши норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України (чинного на час постановлення рішення) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в п. 2, 3 Постанови від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.. 15 ЦПК).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17), ГПК України (ст. 1, 12), КПК України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ст. 4 КАС України).

Стронами у даному спорі є фізична особа - ОСОБА_4 та Агенство рибного господарства України і Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, які є суб'єктами владних повноважень. Предмет спору - звільнення позивача з публічної служби.

Заявлені позивачем вимоги пов'язані з проходженням та звільненням його з публічної служби, а тому спір є публічно-правовим і підлягає розглядом у порядку адміністративного судочинства.

Зазначений правовий статус позивача, як державного службовця, судом першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного судового рішення, не враховано.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування; (аналогічні положення містилися в п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України в редакції з 06.07.2005 по 15.12.2017).

З наведеного випливає, що будь-яка державна служба є публічною службою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.19 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновленням на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

З урахуванням викладеного та правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 грудня 2016 року у справі № 6-28цс16, апеляційний суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заробітної плати за час проходження публічної служби та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пов'язані з проходженням ним публічної служби, а тому зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду судом у порядку адміністративного судочинства.

Тобто, доводи відповідача про те, що позивач перебував на державній службі, що спір з приводу проходження позивачем публічної служби, невід'ємною частиною якого є питання оплати праці, віднесено до компетенції адміністративного суду, є обґрунтованими.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, підстави для перевірки доводів апеляційної скарги позивача відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст..19 - 22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, рішення суду першої інстанції від 29 серпня 2017 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу ОСОБА_4 його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, третя особа: Державне агентство рибного господарства України та Голова ліквідаційної комісії Кравченко А.А. про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, зобов'язання внести відповідного запису в трудову книжку, поновлення на роботі, про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: