Справа № 740/2807/17
Провадження № 2/740/163/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю., представника позивачів-адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа-Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго», про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

встановив:

Позивачами заявлені вимоги про усунення перешкод зі сторони відповідача ОСОБА_2 у користуванні буд.44 по вул.Євлашівська м.Ніжина шляхом зобов»язання відновлення електропостачання даного будинку. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивачі правомірно користуються вищезазначеним будинком, позов ОСОБА_2 про їх виселення залишений без задоволення, відповідач безпідставно припинила електропостачання будинку, що порушує їх право на користування будинком.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат ОСОБА_1 підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що позивачі фактично проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, іншого житла не мають, з 18 травня 2017 року електропостачання будинку припинене, позивачі фактично утримують будинок.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що є власником буд.44 по вул.Євлашівська м.Ніжина з 2012 року, який придбала на прилюдних торгах, будинок має занедбаний стан, газопостачання відключене, спочатку вона дозволила позивачам проживати у будинку, в подальшому позивачі не допускають її до будинку, пропонувала позивачам купити даний будинок, відключила еклектропостачання, оскільки позивачі користуються електроплиткою, що може спричинити пожежу, пропонує позивачам укласти договір найму.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення із буд.44 по вул.Євлашівська м.Ніжина Чернігівської області.

Даним рішенням встановлені слідуючі обставини.

Будинок 44 по вул.Євлашівська м.Ніжина, який був предметом іпотечного договору, не придбавався за рахунок коштів кредиту, ОСОБА_4 була власником вказаного будинку та земельної ділянки на підставі договорів дарування.

При здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-685, виданого Ніжинським міськрайонним судом 07 липня 2010 року, відповідно до акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09 липня 2012 року, для задоволення грошових вимог ПАТ Укрсоцбанк в особі Київської міської філії ПАТ Укрсоцбанк в сумі 550029 грн. 20 коп. складено відповідний акт про реалізацію предмета іпотеки. Акт видано на підставі протоколу № 25-036/12-1 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна ТОВ ОСОБА_5 29 червня 2012 року.

З протоколу № 25-036/12-1 проведення прилюдних торгів від 29 червня 2012 року та акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09 липня 2012 року вбачається, що переможець торгів ОСОБА_2 купила житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м.Ніжин, вул. Євлашівська, 44, який до цього належав ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку, який посвідчений 31 травня 2008 року приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №1671, право власності зареєстровано згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19039919, виданого КП Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради 02 червня 2008 року, номер запису 2015 в книзі 7, реєстраційний номер обєкта 22735096.

Згідно свідоцтва від 23 липня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1112, приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_7 відповідно до статей 54, 62 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі акту державного виконавця на реалізацію предмета іпотеки, затвердженого 09 липня 2012 року начальником ВДВС Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, посвідчує, що ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м та земельна ділянка площею 0,884 га, кадастровий номер :03:008:0051, що знаходяться за адресою: м.Ніжин, вул. Євлашівська, №44, Чернігівської області.

Спірний будинок, який був предметом іпотечного договору, не придбавався за рахунок коштів кредиту, ОСОБА_4 була власником вказаного будинку та земельної ділянки на підставі договорів дарування.

Позивач ОСОБА_2 набула право власності на спірний будинок у звязку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, і з цих підстав просить виселити ОСОБА_3 та колишнього власника будинку ОСОБА_4, яка передала в іпотеку будинок, придбаний не за рахунок кредиту, а який було їй подаровано, суд першої інстанції прийшов до невірного по суті висновку про наявність передбачених законом підстав для виселення відповідачів із спірного житлового будинку без надання їм іншого постійного житла.

Згідно іпотечного договору від 05 червня 2008 року, укладеного між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк і ОСОБА_4, житлове приміщення за адресою її реєстрації в м.Бровари Київської області, вул.Енгельса, 10-б, є гуртожитком, і як стверджує ОСОБА_4 в доводах апеляційної скарги, вона не проживає у вказаному гуртожитку з 2008 року.

Вказані обставини, які враховуються судом в порядку ч.4 ст.82 ЦПК України, підтверджують правомірність проживання відповідачів у буд.44 по вул.Євлашівська м.Ніжина.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу усунення перешкод позивачам, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є відповідач, в частині користування послугами електропостачання.

Згідно повідомлення ПАТ «Чернігівобленерго» від 30 червня 2017 року електропостачання буд.44 по вул.Євлашівська м.Ніжина було припинено 18 травня 2017 року на підставі заяви власника будинку, про що заперечення відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні відсутні.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до вимог ст.156 ЖК УРСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.

Згідно із ч.4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч.2 ст.64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

За правилами ч.4 ст.109 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

В судовому засіданні встановлено, шо позивачі правомірно проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є відповідач ОСОБА_2., позивач ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання у даному будинку, позивачі не є членами сім»ї відповідача і не пов»язані спільним побутом чи веденням спільного господарства, при цьому позивачі відповідно до вищезазначених норм законодавства, які враховуються судом за анологією закону в порядку ст.8 ЦК України, мають право користуватись жилим приміщенням, зокрема, і послугами електропостачяання, яке припинене за ініціативою відповідача, як власника будинку.

Відповідно до ст.13 ЦПК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За таких обставин відповідач ОСОБА_2 при здійсненні дій по припиненню електропостачання вищезазначеного будинку не дотрималась вимог ст.13 ЦПК України, вказаними діями останньої порушені права позивачів на користування будинком, що є підставою для усунення перешкод позивачам у користуванні буд.44 по вул.Євлашівська м.Ніжина шляхом зобов»язання відповідача відновити електропостачання даного будинку через відповідне звернення у встановленому порядку до ПАТ«Чернігівобленерго».

Посилання відповідача ОСОБА_2 на порушення позивачами умов користування електричними приладами не підтверджено доказами у встановленому порядку.

Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_4 понесені нею судові витрати-судовий збір у розмірі 640 грн..

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 134 ЦПК України визначено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В судовому засіданні представником позивачів адвокатом ОСОБА_1 наданий орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 3700 грн..

Для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката позивач має надати суду допустимі докази понесення даних витрат.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідно до преамбули Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року N 614 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2001 року за N 105/5296) (з наступними змінами), на підтвердження факту надання послуг та отримання коштів у сфері послуг суб"єкт господарювання має видати споживачеві розрахунковий документ, форма і зміст якого відповідають цьому Положенню та залежать від виду суб"єкта господарювання.

Відповідний розрахунковий документ у встановленому порядку, детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивачами суду не надані, також адвокатом в судовому засіданні не надані докази на підтвердження його реєстрації, як платника податків у податковій інспекції.

За таких обставин витрати на правничу допомогу у встановленому порядку не підтвердженні, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком №44 по вул.Євлашівська м.Ніжина Чернігівської області шляхом зобов»язання ОСОБА_2 відновити електропостачання житлового будинку №44 по вул.Євлашівська м.Ніжина Чернігівської області через відповідне звернення у встановленому порядку до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно видати копії скороченого рішення після його проголошення.

Копії повного рішення надіслати учасникам справи протягом двох днів з дня його складення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник .

Повне рішення суду складене 15 лютого 2018 року.