Справа № 199/1943/18
(2/199/1544/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2018

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника позивача - ОСОБА_2,

за участі відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона з відповідачем познайомилисьна початку 2007 р. та фактично відразу стали проживати разом у квартирі за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 21, яку вони винаймали; 02.01.2008 р. у них народилася спільна дитина - ОСОБА_4. На момент їхнього знайомства відповідач був одружений та розлучився 15 лютого 2008 р.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з відповідачем вони і наразі проживають разом, ведуть спільне господарство, виховують дитину, проводять відпустки разом та спільно приймають участь в сімейних витратах на утримання їхнього будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Водопровідна, буд. 22, який вони придбавали за спільні кошти під час спільного проживання, але на даний час між нею та відповідачем виникли певні проблемні питання стосовно придбаного майна за час спільного проживання: відповідач вважає, що може ним розпоряджатися на власний розсуд без отримання її згоди.

Посилаючись у позові на те, що саме з 16 лютого 2008 р. вони з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, хоча вони і проживали з ним і раніше однією сімєю, але офіційно відповідач був одружений на іншій жінці, у позові й заявлено відповідну вимогу про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 16 лютого 2008 року, про визнання домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Водопровідна, буд. 22, обєктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача, про поділ даного домоволодіння шляхом визнання права власності на ? частину домоволодіння за позивачем та на ? частину домоволодіння за відповідачем, припинивши спільну сумісну власність сторін.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Позивача також пояснила, що у шлюбі з відповідачем не перебуває, проте, вони проживають разом, як чоловік та дружина, мають спільну доньку (02.01.2008 р.н.), та за час спільного проживання за спільні грошові кошти вони з відповідачем придбали домоволодіння, але на той момент не було актуальним за ким реєструвати право власності, втім, зараз є певні труднощі у спілкуванні з відповідачем з цього питання та відповідач не бажав врегулювати спір в позасудовому порядку.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення, також визнав ту обставину, що грошові кошти на придбання домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Водопровідна, буд. 22, були спільними із позивачем, та пояснив, що разом із позивачем вони проживають з березня 2007 р., а 15 лютого 2008 року він розірвав шлюб із дружиною.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що відповідача знає з 2006 року, а позивача з 2007 року. Позивач та відповідач проживають разом з 2007 року та до теперішнього часу, ведуть спільне господарство. Щодо обставин придбання домоволодіння йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з 2000 року знає відповідача та позивача, як дружину відповідача, вони разом проживають, але з якого саме часу він не може згадати, домоволодіння вони придбали, коли проживали разом.

Дослідив докази в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, сторони в даній справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-КИ №169476, яке видане 29.01.2008 Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 13).

15.02.2008 відповідач розірвав шлюб із ОСОБА_7, що підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим 25.03.2008 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 16).

Домоволодіння №22 по вул. Володарського у м. Дніпро, яке складається з: літ. А - житловий будинок житловою площею 75,3 кв. м, загальною площею 126,5 кв.м, літ. Б - сарай, літ. В - сарай, літ. Г - вхід в погріб, літ. Д. - вбиральня, літ. Е - сарай, літ. Ж - гараж, літ. З - сарай, літ. И - навіс, літ. К - навіс, літ. Л - навіс, літ. М - душ, літ. Н - вольєр/тим, літ. К, №1-11,1 - споруди (розташоване на земельній ділянці комунальної власності) на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 21.02.2008 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 444, набуто у власність ОСОБА_3; право власності зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.04.2008 (а.с. 38), що підтверджується відповідним договором.

Місце проживання сторін у цій справі зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд приймає визнання позову відповідачем та в силу ч. 2 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову.

Спірні правовідносини виникли із захисту права власності.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 та ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно зч.ч. 1, 2 ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма частин третьої та четвертої статті 368 ЦК України.

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Жодна зі сторін не посилалася і не доводила суду обставин, які є підставою для відступлення від засад рівності часток кожного зі співвласників в праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суду не було надано зазначених заяв по суті справи.

Суд погоджується з доводами сторін, що факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без укладення шлюбу має бути встановлений з 16.02.2008, оскільки до 15.02.2008 відповідач перебував у шлюбі з іншою жінкою, оскільки в розумінні ч. 1 ст. 36 СК України саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, п. 1 ч. 2 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності та поділ майна, задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 до ОСОБА_3 однією сімєю без шлюбу, починаючи з 16 лютого 2008 року.

Визнати домоволодіння №22 по вул. Водопровідна у м. Дніпро, яке складається з: літ. А - житловий будинок житловою площею 75,3 кв.м, загальною площею 126,5 кв.м, літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г вхід в погріб, літ. Д. вбиральня, літ. Е сарай, літ. Ж гараж, літ. З сарай, літ. И навіс, літ. К - навіс, літ. Л навіс, літ. М душ, літ. Н вольєр/тим, літ. К, №1-11, І споруди обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Поділити домоволодіння №22 по вул. Водопровідна у м. Дніпро, яке складається з: літ. А - житловий будинок житловою площею 75,3 кв.м, загальною площею 126,5 кв.м, літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г вхід в погріб, літ. Д. вбиральня, літ. Е сарай, літ. Ж гараж, літ. З сарай, літ. И навіс, літ. К - навіс, літ. Л навіс, літ. М душ, літ. Н вольєр/тим, літ. К, №1-11, І споруди та яке є обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, м. Дніпро, вул. Водопровідна, буд. 22 ) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2, м. Дніпро, вул. Водопровідна, буд. 22).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, м. Дніпро, вул. Водопровідна, буд. 22 ) право спільної часткової власності на ? частки домоволодіння №22 по вул. Водопровідна у м. Дніпро, яке складається з: літ. А - житловий будинок житловою площею 75,3 кв.м, загальною площею 126,5 кв.м, літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г вхід в погріб, літ. Д. вбиральня, літ. Е сарай, літ. Ж гараж, літ. З сарай, літ. И навіс, літ. К - навіс, літ. Л навіс, літ. М душ, літ. Н вольєр/тим, літ. К, №1-11, І споруди.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2, м. Дніпро, вул. Водопровідна, буд. 22) право спільної часткової власності на ? частки домоволодіння №22 по вул. Водопровідна у м. Дніпро, яке складається з: літ. А - житловий будинок житловою площею 75,3 кв.м, загальною площею 126,5 кв.м, літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г вхід в погріб, літ. Д. вбиральня, літ. Е сарай, літ. Ж гараж, літ. З сарай, літ. И навіс, літ. К - навіс, літ. Л навіс, літ. М душ, літ. Н вольєр/тим, літ. К, №1-11, І споруди.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння №22 по вул. Водопровідна у м. Дніпро, яке складається з: літ. А - житловий будинок житловою площею 75,3 кв.м, загальною площею 126,5 кв.м, літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г вхід в погріб, літ. Д. вбиральня, літ. Е сарай, літ. Ж гараж, літ. З сарай, літ. И навіс, літ. К - навіс, літ. Л навіс, літ. М душ, літ. Н вольєр/тим, літ. К, №1-11, І споруди.

Дата складення повного судового рішення 16.11.2018.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї