Провадження № 2/679/149/2018
Справа № 679/1525/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Гавриленко О.М., за участю секретаря судового засідання Василюк Л.С., позивачки ОСОБА_1, представника третьої особи - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно позовної заяви, з 19.11.2005 року по 23.04.2009 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.02.2008 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

В зв'язку з внесенням 17.05.2017 року змін до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на підставі вказаного вище рішення, оскільки такий є меншим за мінімальний розмір, встановлений зазначеною нормою закону.

Крім того, позивачка просила у поданому позові в порядку ст. 164 СК України позбавати відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4, вказуючи на те, що відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітнього. Мотивуючи вказану позовну вимогу, ОСОБА_1 зазначила, що з грудня 2007 року вона з сином проживає окремо від відповідача, участі у його вихованні останній не приймає, його життям та здоров'ям не цікавиться, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не провідує його за місцем проживання або навчання, не сприяє сину у здобутті ним освіти та не цікавиться його успіхами у навчанні та спорті, на день народження та свята не вітає, не дарує подарунки, по телефону та за допомогою Інтернету з сином не спілкується.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні та не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради ОСОБА_2 підтримала заявлені позивачкою вимоги.

Суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними у справі доказами та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивачка не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивачки та позицію третьої особи, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Як вбачається з доводів позивачки та матеріалів справи, ОСОБА_3 є батьком сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і усунувся від виховання та піклування останнім.

Із висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 10.01.2018 року слідує, що відповідач проживає окремо від дитини, його вихованням не займається, життям та здоров'ям не цікавляться, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання та лікування не надає, не підтримує з ним родинних стосунків, не вітає з днем народження, святами, не телефонує, не цікавиться навчанням та інтересами дитини.

Аналогічне підтверджене даними Акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 23.11.2017 року, довідки завідувача дошкільного навчального закладу «Золотий ключик» від 08.11.2017 року за № 230/01-28, довідок директора НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів та ліцей» від 07.11.2017 року за № 422 та 423, письмових пояснень ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з яких вбачається, що ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, батько разом з ними не проживає, участі у вихованні дитини не бере - не відвідує батьківських зборів, виховних заходів.

Про небажання приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини її батьком - відповідачем по справі, свідчить також несплата останнім аліментів за виконавчим листом № 2-188 від 18.02.2008 року. Згідно наявної в матеріалах справи інформації головного державного виконавця від 15.11.2017 року, заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів за вказаним вище виконавчим листом станом на 15.11.2017 року становить 38749,22 грн.

Останнє у суду не викликає сумніву, оскільки об'єктивно підтверджуються поясненнями представника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Не оспорив вказаного в судовому засіданні і сам відповідач, хоча мав таку можливість.

Водночас, судом не встановлено об'єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, його медичний догляд та лікування, спілкування з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення.

Вищенаведене дає підстави зробити висновок про те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню та утриманню сина, що відповідно до вимог зазначеної вище норми Закону є підставою для позбавлення останнього батьківських прав. Тому, погоджуючись з висновком органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 10.01.2018 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає необхідним вдатись до такого способу захисту інтересів дитини і її батька - ОСОБА_3 позбавити батьківських прав.

Водночас, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.02.2008 року на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, який становить - 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

При цьому, суд враховує, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дітей, зростанням цін, витрати, які несе позивачка на утримання сина значно перевищують розмір визначених за рішенням суду аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується.

Разом з тим, згідно до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначених за рішенням суду згодом може бути зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшенням здоров'я когось із них та в інших випадках, передбаченим цим кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Суд вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є вкрай недостатньою для матеріального забезпечення дитини, її лікування та навчання, а тому такий розмір підлягає збільшенню.

Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164, ст.ст. 150, 166, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Славута Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліментів на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу)

відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення такої заяви без задоволення, відповідач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М.Гавриленко