Номер провадження 2/243/875/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
секретаря судового засідання Мирошниченко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -
ОСОБА_2 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
2. Представник відповідача «Словянський керамічний комбінат» в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті суду (а.с. 21), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
3. Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву в якій просить суд розглянути справу за своєї відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.21).
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
4. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
5. Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 дійсно працювала у ВАТ «Словянський керамічний комбінат» лаборантом фізико-хімічних досліджень з 28.06.1989 року по 26.02.2000 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії БТ-ІІ № 4510798 (а.с.9).
6. При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був.
7. Відповідно до довідки ВАТ «Словянський керамічний комбінат»№ 825 від 22.08.2000 року, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 станом становить 1325 грн. 91 коп. (а.с.6).
V. Оцінка Суду.
8. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
9. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
10. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.
11. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.
12. Зі змісту ч. 7 ст. 43 Конституції України, ч. 1 ст. 115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
13. Згідно з вимогами ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Оскільки відповідачем не було проведено розрахунку з позивачем та не виплачено належну йому заробітну плату, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу щодо стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати в сумі 1325 грн. 91 коп.
14. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Зазначені норми трудового права структурно віднесені до розділу VІІ "Оплата праці" указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.
15. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" встановлено, що закінчення строку виплати заробітної плати (ст. 115 КЗпП) не є початком перебігу зазначеного процесуального строку, якщо не оспорюється право на її одержання; у відповідних випадках ця обставина може бути підставою для вимог про компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку із затримкою його виплати. Не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП.
16. Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
17. Так, позивач в своїй позовній заяві просить стягнути середній заробіток за період з 28.02.2000 року по день ухвалення рішення суду, що за 5-ти денним робочим тижнем складає 4 510 днів.
18.Відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 року № 348) середньоденний заробіток позивача складає (145 грн. 30 коп. + 125 грн. 40 коп.)/(152 год. + 168 год.) х8 год. = 6 грн. 77 грн., зазначена сума визначена з урахуванням довідки відповідача № 825 від 22.08.2000 року.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2000 рік № 13-1735 від 12.05.2000 року, кількість робочих днів у 2000 році з 28.02.2000 року складала 200 днів.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2001 рік № 13-4796 від 20.11.2000 року кількість робочих днів у 2001 році складала 251 днів.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2002 рік № 010-1201 від 23.11.2001 року, кількість робочих днів у 2002 році складає 251 день.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2003 рік № 010-1135 від 06.11.2002 року, кількість робочих днів у 2003 році складає 251 день.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2004 рік від 18.11.2003 року № 03-3/7221-013-15, кількість робочих днів у 2004 році складає 253 дні.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2006 рік від 04.10.2005 року № 7881/0/14-05/036-15, кількість робочих днів у 2006 році складає 250 днів.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2007 рік від 09.10.2006 року № 6540/0/14-06/13, кількість робочих днів у 2007 році складає 251 день.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про норму тривалості робочого часу на 2008 рік від 18.09.2007 року № 6884/0/14-07/13, кількість робочих днів у 2008 році складає 252 дні.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2010 рік від 25.08.2009 № 9681/0/14-07/13, кількість робочих днів у 2010 році складає 251 день.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2011 рік від 25.08.2010 року № 9111/0/14-10/13, кількість робочих днів у 2011 році складає 250 днів.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік від 23.08.2011 року № 8515/о/14-11/13, кількість робочих днів у 2012 році складає 251 день.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік від 21.08.2012 року № 9050/0/14-12/13, кількість робочих днів у 2013 році складає 251 днів.
Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік від 04.09.2013 року № 9884/0/14-13/13, кількість робочих днів у 2014 році складає 251 днів.
Кількість робочих днів у 2018 році до 19.03.2018 року складає - 54 дні.
20. В той же час, ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
22. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку підлягають задоволенню.
23. При вирішенні питання про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, суд виходить з наступного.
Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП та Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації.
Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток.
24. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
25. Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.
26. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими.
27. Таким чином, при розрахунку суми компенсації застосовується чиста заробітна плата, тобто нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також внесків до соціальних фондів.
Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону).
28. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013, щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці», у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того,чи були такі суми нараховані роботодавцем.
29. Оскільки, відповідач заборгував позивачу ОСОБА_3 заробітну плату в сумі 1325 грн. 91 коп., суд вважає, що наявні підстави для нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати.
Зважаючи на викладене, позов ОСОБА_4 і в цій частині підлягає до задоволення.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
30. Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У звязку з чим, з відповідача ВАТ «Словянський керамічний комбінат» необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 95,115,117 КЗпП України,, Законом України "Про оплату праці", Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»,Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.
- заборгованість по заробітній платі в розмірі 1325 грн. 91 коп.;
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня її складання, або в порядку п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5