ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2018 Справа №607/1572/18

16 березня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Черніцької І.М.

при секретарі судового засідання Бойко І.І.

з участю - заявника ОСОБА_1,

адвоката Дупіряк О.М.,

представника Тернопільської міської ради -

Гулкевич С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа - Тернопільська міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю разом із ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, по АДРЕСА_1, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4.

В обґрунтування вимог заявник вказує, що ОСОБА_4 належала 1/3 частка квартири за АДРЕСА_1 Власником 2/3 частки спірної квартири є вона. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник починаючи з 10 серпня 1994 року і до дня смерті ОСОБА_4 постійно проживала разом з нею однією сім'єю, відтак є спадкоємцем четвертої черги за законом. Спадщину після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк прийняла, шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час смерті у квартирі за АДРЕСА_1. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Звернувши до нотаріус із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець четвертої черги за законом, отримала відмову. Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву.

Представник Тернопільської міської ради Гулкевич С.Б. подала письмові пояснення. Вказала, що згідно долучених документів ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована разом із ОСОБА_4, відтак вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, із заяви не вбачається, що заявник зверталась до нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав та отримала відмову. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні заяви.

У судовому засіданні заявник та її адвокат Дупіряк О.М. заяв у підтримали, зіславшись на доводи викладені ній.

Представник Тернопільської міської ради Гулкевич С.Б., після пред'явлення заявником в судовому засіданні всі необхідних длкуменів, не заперечила щодо задоволення заяви.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого міським бюро технічної інвентаризації від 14 березня 1994 року, квартира за АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, кожному по 1/3 частки.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 20 жовтня 2016 року встановлено, що ОСОБА_6 20 жовтня 2016 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області від 08 червня 2005 року.

Після її смерті відрилась спадщина за законом на належну їй частку квартири по АДРЕСА_1

На час її смерті у квартирі разом з нею проживали та були зареєстровані її родичі ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що підтверджується довідкою ДП «Комунальник-1» за №7822 від 01.12.2017 року.

Згідно витягу із спадкового реєстру спадкових справ та видачі свідоцтв про право на спадщину за № 50745803 від 31.01.2018 року, сформованого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. встановлено, що інформація про спадкові справи після смерті ОСОБА_4 у спадкового реєстрі відсутня.

ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_1 починаючи з 1994 року по день смерті.

Так, з довідки виданої ДП «Комунальник-1» за №7822 від 01.12.2017 року встановлено, що у квартирі за АДРЕСА_1 проживає та зареєстрована ОСОБА_1 починаючи з 10 серпня 1994 рок по даний час. Батько ОСОБА_5 був зареєстрований за даною адресою з 24.04.1970 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за даною адресою з 02.08.1965 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 не перебувала у зареєстрованому шлюбу та дітей не мала.

Вказаний факт також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, яка є рідною сестрою заявниці та ОСОБА_10, яка є дружиною рідного брата покійного ОСОБА_5

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 1994 року по день смерті ОСОБА_4 постійно проживали разом як одна сім'я у квартирі за АДРЕСА_1. Вони були пов'язані спільними права та обов'язками, вели спільний побут. ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_4, яка є їх далекою родичкою по лінії батька ОСОБА_5

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири по АДРЕСА_1, у порядку успадкування за законом після смерті ОСОБА_4 як спадкоємець четвертої черги за законом.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. за №40/02-31 від 12.03.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину законом після смерті ОСОБА_4, оскільки нотаріус не може встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

31 січня 2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03 лютого 2017 року

Спадщину після його смерті у встановленому законом порядку прийняла донька ОСОБА_1

14 березня 2018 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є., на ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири за АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом від 14.03.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за №1352.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 1 ст. 395 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним.

В силу вимог ч. 2 ст. 395 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_12 та ОСОБА_4 проживали разом як одна сімя постійно з 1994 року до дня її смерті ОСОБА_4 по АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Встановлено, що спадкоємців інших черг після смерті ОСОБА_4 чи спадкоємців за заповітом, які б прийняли спадщину не має.

Відтак, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 на підстав вимог ст. 1264 ЦК України.

Спадщину у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відтак, наявність спору між спадкоємцями чи міською радою не встановлено.

Встановлення факту проживання однією сім'єю заявника та спадкодавця ОСОБА_4 не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, надасть право заявнику спадкувати за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємець четвертої черги за законом.

Нотаріусом відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не вправі встановлювати факт проживання заявника разом із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що іншого способу захисту прав заявника не має, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, по АДРЕСА_1, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4

Керуючичь ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315-319, 354, 355 ЦПК України ст. 1258,1264 ЦК України , суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний код платника податків - НОМЕР_1), заінтересована особа - Тернопільська міська рада ( вул.Листопадова,1 м.Тернопіль, код 34334305) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, по АДРЕСА_1, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Головуюча-