РІШЕННЯ

іменем України

"15" лютого 2018 р. 145/1885/17

2/145/166/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 14.09.2012 року між нею з відповідачем по справі ОСОБА_2 зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Новоміської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 6.

Вони мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Від липня місяця 2017 року вони фактично припинили спільно проживати, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Діти проживають разом з нею за вищевказаною адресою та знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, оскільки в добровільному порядку не допомагає, також не приймає участі у їх вихованні.

Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, немає.

Дітям, має бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, відповідач працює без оформлення трудових відносин, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно це не робить.

Вона, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів немає.

Оскільки син ОСОБА_6 не досяг трирічного віку, а вона вагітна четвертою дитиною (біологічним батьком дитини є відповідач ОСОБА_2) бажає скористатися наданим їй правом на утримання, і вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів суттєво не вплине на його матеріальне становище.

Оскільки, відповідно до ч.1, 2 ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, у розмірі 1000 грн., на кожну дитину.

Стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30.11.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 30.11.2017 року до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 20.02.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_7