Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/396/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

23 жовтня 2017 року, ОСОБА_1, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, однак у судовому засіданні, в порядку п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відмовилася від частини заявлених позовних вимог, а саме щодо стягнення додаткових витрат з відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Просить суд збільшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2, на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.08.2024 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 01.08.2007 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням цього ж суду від 18 жовтня 2007 року розмір аліментів на утримання дочки зменшено з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини, оскільки відповідач платить аліменти на дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, від попереднього шлюбу. Позивач зазначала, що на даний час відповідач закінчив навчання та працює, у звязку із чим може сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 1/6 частки, з урахуванням того, що змінився визначений положенням СК України мінімальний розмір аліментів, відтак вважає, що попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому із наведених підстав спірні аліменти підлягають збільшенню з 1/6 частки до 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримала предявлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому зазначила, що відповідач «десь працює, купив будинок, провів воду». Доказів на підтвердження зміни матеріального стану відповідача вона не має. Вважає, що відповідач повинен їй платити більше, оскільки має кошти. Крім того ствердила, що вона на даний час сама потребує допомоги на своє лікування. Аліменти від відповідача не отримує так як відповідач не сплачує них і має заборгованість. Відповідач створив нову сімю, утримує двоє неповнолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_2, не визнав предявлений позов, посилаючись на те, що він має іншу сімю, проживає у будинку, який належить дружині, у нього народилася друга дитина, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на старшого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 він також сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки до його повноліття, тобто до 06.06.2022 року, ніде не працює і не може сплачувати позивачеві аліменти у більшому розмірі.

Заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів слід відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України слідує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України крім того покладено обовязок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, слідує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Із ст.13 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом встановлено, що відповідач на підставі рішення Олевського районного суду Житомирської області від 01.08.2007 року сплачував на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу). Рішенням цього ж суду від 18.10.2007 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача в користь позивача на утримання дочки ОСОБА_7, до 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), до її повноліття, тобто до 27.08.2024 року, з тих підстав, що ОСОБА_2, є платником аліментів ще на іншу дитину. (а.с.4-5).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні позивачем не надано та не підтверджено належними доказами, і судом не встановлено наявність обставин, визначених в ч.1 ст.192 СК України для задоволення вимог ОСОБА_1, про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, визначених за рішенням суду. Позивачкою не доведено у судовому засіданні що у відповідача змінився матеріальний стан, чи/або він має інші нерегулярні доходи або доходи в натурі, а вона є малозабезпеченою і не в змозі утримувати спільну з відповідачем неповнолітню дитину.

Крім того слід зазначити те, що не може бути підставою для збільшення розміру аліментів і зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який з 17.05.2017 року, відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки судом визначається лише частка заробітку (доходу), яка повинна стягуватися як аліменти на дитину, а мінімальний розмір аліментів визначається законодавством і залежить від розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який встановлюється законом України при прийнятті державного бюджету на відповідний рік. Цей закон є обовязковим і для осіб, які виконують рішення суду про стягнення аліментів, а відтак воно не підлягає перегляду у звязку із зміною мінімального розміру аліментів.

На підставі наведеного та керуючись: 8, 21, 48, 51, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.2, 4, 12-14, 18, 19, 49, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.180-183, 192 СК України , суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду Апеляційної інстанції через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ВН № 444341, реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах цивільної справи відсутній, місце проживання та реєстрації: 11015, с.Покровське, вул. Молодіжна, 67, Олевського району Житомирської області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії ВМ № 218740, ІПН: НОМЕР_1, місце проживання та реєстрації: 11015, АДРЕСА_1.

Копію рішення суду в повному обсязі сторони та інші учасники справи мають право отримати 19.02.2018 року, після 16:00 години.

Суддя: ОСОБА_8