П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року № 569/8321/17 м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року (суддя - Кучина Н.Г.) у справі № 569/8321/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів у зв'язку з розірванням правочину,-

в с т а н о в и л а :

30 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Авто Просто» про захист прав споживача шляхом стягнення коштів у зв'язку з розірванням правочину.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 42075 гривень 64 копійки сплачених на виконання Угоди.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Авто Просто» подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом не враховано, що ліцензійні умови провадження данного виду діяльності не розповсюджується на правовідносини між сторонами угоди №341333, оскільки розпорядженням Нацкомфінпослуг №1676 «Про затрвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у группах» було прийнято 09 жовтня 2012 року, а набрали чинності Ліцензійні умови 12 листопада 2012 року.

Угоду №341333 було укладено 16 лютого 2011 року, тобто до затвердження Ліцензійних умов та прийняття відповідних змін до ЗУ «Про Фінансування послуг та регулювання ринків фінансових послуг», тобто дія цих норамтивно-правових актів не розповсюджуються на правовідносини сторін, а сторонни мають керуватись виключно загальними положеннями законодавства, що діяли на той час.

Крім того, після розірвання вищевказаної угоди, ТОВ "Авто Просто" добровільно погодилося повернути позивачу чисті внески, розраховані у відповідності до положень ст. 13 п. 13.3 Додатка № 2 до угоди після настання його черги на повернення коштів.

Просить заочне рішення рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено, що 16 лютого 2011 року у м. Рівне позивач уклав з відповідачем - ТзОВ "Авто Просто" угоду № 341333 з додатками, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання у групах ( а.с.4).

Відповідно до ст. 2 угоди "Авто Просто" є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання в групах Авто Так.

ТОВ "Авто Просто" гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених угодою.

Згідно ст. 5 угоди, учасник, тобто позивач, зобов'язувався виконувати зобов'язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: сплатити вступний внесок при укладанні угоди; сплатити плату за право на отримання автомобіля при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов'язань за угодою; за вимогою "Авто Просто", надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою.

Певний час позивач сплачував внески за автомобіль.

Згідно умов угоди, а також п.п. 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач виступає виконавцем певних послуг, а позивач є їх споживачем.

Керуючись ст. 4 угоди та п. 13.1 ст. 13 додатку № 2 до угоди позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення сплачених коштів.

Листом від 27 серпня 2014 року за №853, відповідач повідомив, що у зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 умов ст.5 Угоди №341333 та ст.2, п.2.3 Додатка №2, у відповідності до положень ст.14, п.14.4 «Правил функціонування системи придбання в групах «Авто Так», вказану Угоду розірвано 31 березня 2014 року.( а.с.8)

17 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з проханням повернути йому кошти у зв'язку із розірванням ним Угоди №341333 від 16 лютого 2011 року у семиденний строк з моменту отримання цього листа.( а.с.9)

01 квітня 2016 року, відповідач повідомив, що в черзі є інші учасники, які розірвали угоди раніше. Кошти повертаються згідно пріоритетів, зазначених у п.п. 13.4 та 13.5 додатку № 2 до угоди з Фонду для повернення коштів, який складається з 5% загальної суми, яка надходить щомісяця до Фонду групи. Сплачені чисті внески, за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі 2 (двох) цілих чистих внесків, будуть повертатись за наданими заявником реквізитами із фонду для повернення коштів, що складається з 5 % від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи. У відповідності до положень ст. 13 додатку № 2 до угоди, "Авто Просто" здійснює повернення чистих внесків, згідно пріоритетів, викладених у п. 13.4 та п.13.5 цієї статті, та після накопичення необхідної суми коштів у фонді для повернення коштів. На момент підготовки відповіді, знаходяться 17 учасників, повернення Чистих внесків яким відбуватиметься раніше. Зазначає, що сума коштів за вказаною угодою, що підлягає поверненню, становить 36845,88 грн.( а.с.10)

У відповіді від 31 жовтня 2016 року ТОВ "Авто Просто" на заяву позивача від 28 вересня 2016 року щодо кількості учасників, які входили до групи №1100 станом на її створення та які мали право на повернення коштів раніше і яка кількість має право на повернення коштів раніше за позивача, повідомило про те, що кількість учасників групи дорівнює 240 і є незмінною протягом функціонування групи. На момент розірвання Угоди (31.03.2014 року) на повернення коштів перед позивачем знаходиться 19 учасників.( а.с.12)

Також, листом від 09 грудня 2016 року №592 ТОВ "Авто Просто" на заяву позивача від 05 грудня 2016 року повідомило, що кількість учасників групи №1100, які розірвали Угоду із ТОВ «Авто Просто», складає 95 осіб. На момент підготовки відповіді, сума яка була відрахована до Фонду для повернення коштів, за весь період функціонування групи №1100 складає 127496,02 грн. Станом на 09.12.2016 року повернення коштів згідно умов Угоди було здійснено 17 Учасникам, які надали банківські реквізити, на суму 122647,77 грн.( а.с.13)

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до п. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 13 додатку № 2 до угоди, сторони чітко визначили порядок і наслідки розірвання угоди.

Згідно до пункту 13.1 ст. 13 додатку № 2 до угоди, учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити "Авто Просто" у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки чисті внески сплачені за угодою, з урахуванням положень, викладених в цій статті.

Угода № 341333, укладена між ОСОБА_1 та ТОВ "Авто Просто" розірвана. Після розірвання вищевказаної угоди, ТОВ "Авто Просто" добровільно погодилося повернути позивачу чисті внески, розраховані у відповідності до положень ст. 13 п. 13.3 Додатка № 2 до угоди.

Відповідно до п. 14.5 статті 14 Додатку № 2 до Угоди № 341333, якщо Учасник, який отримав Автомобіль, не сплатить 2 (два) або більше послідовних або вибіркових Повних внесків, то такий Учасник за платіжною вимогою АВТО ПРОСТО зобов'язаний повністю одноразово достроково сплатити всі несплачені внески згідно з Графіком внесків протягом 10 (десяти) календарних днів від дати отримання відповідної платіжної вимоги.

В ст. 203 ЦК України вказано, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Дана угода вчинена з додержанням всіх вимог, її зміст не суперечить чинному законодавству, на момент її укладення позивач мав повний обсяг дієздатності, його волевиявлення було вільним, правочин був спрямований на настання певних наслідків, та не суперечить правам та інтересам малолітніх та повнолітніх чи непрацездатних осіб.

Спірна угода укладена в рамках створеної відповідачем системи продажу автомобілів "Авто Так", яка полягає у створені групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, зокрема автомобіль, та які стають учасниками системи. Системою встановлені відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля, шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками, протягом декількох років.

Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, згідно до п. 13.3 ст. 13 Угоди, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив "Авто Просто" про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі 2 (двох) цілих чистих внесків.

Проте, законодавством встановлений граничний строк для повернення коштів за договором адміністрування фінансових активів придбання товарів у групах, який становить 2 роки.

Цей строк порушено відповідачем, чим порушено вимоги закону та договору в частині, передбаченій п. 14.1 ст. 14 додатку № 2, згідно якої наслідки невиконання зобов'язань сторін за угодою регулюються умовами угоди, а у випадках, не передбачених ними, відповідними нормами чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.1. статті 3 Додатку № 2 до Угоди № 341333 Учасник має право за власним бажанням сплачувати авансові внески в будь-який момент дії Графіка внесків. Авансовий внесок складається з цілого Чистого внеску, щомісячного внеску в оплату Страхового платежу та щомісячного Внеску в оплату послуг.

Відповідно до п. 3.2 цієї статті сплачені Авансові внески використовуються для послідовного скасування Повних Внесків за Графіком внесків у зворотньому порядку, починаючи з останнього Повного внеску.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Враховуючи те, що угода № 341333 у ТОВ «АВТО ПРОСТО» припинилась, позивачем вказані кошти були сплачені за надання послуг відповідачем у період з 01 серпня 2018 року по 28 лютого 2021 року, тобто на майбутнє, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що 5229,76 грн. авансових внесків в оплату послуг відповідача відносяться до безпідставно набутого майна і підлягають поверненню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 274, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2018 року

Головуюча

Судді :