Справа № 404/5968/17
Номер провадження 2/404/775/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

01 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, суд, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, по якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 25-а по вул. Лелеківська, в м. Кропивницькому.

В обґрунтування вимог зазначили, що вони є співвласниками будинку № 25-а по вул. Лелеківська, в м. Кропивницькому. З 18.03.2003 року в належному будинку зареєстрований відповідач, але з 2012 року він не проживає, не намагається вселитися та користуватися будинком. Участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе. Реєстрація відповідача фактично обмежує їхні права як власників будинку на вільне володіння, користування та розпоряджатися своїм майном.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Посилаються на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечили проти винесення заочного рішення.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що представник позивача не заперечила.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності 26.12.1984 р. виданого державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 3864, ОСОБА_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_5, померлого 30.05.1982 року, якому належить право власності на ? частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу. Спільне майно, право власності, на яке в зазначеній частці посвідчується за ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1984 р. посвідченого державним нотаріусом Другої кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 3865, спадкоємцями майна ОСОБА_5, померлого 30.05.1982 року, є в рівних частках кожний: донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, на ? частку будинку з надвірними будівлями, в тому числі 3/8 частки будинку з надвірними будівлями в зв»язку з відмовою на її користь від спадщини ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.6).

Відповідно до акту від 09.09.2017 року, підписаного головою квартального комітету ОСОБА_9 та сусідами ОСОБА_10 та ОСОБА_11, підписи яких засвідчено головою квартального комітету ОСОБА_9, що ОСОБА_12 не проживає за адресою Лелеківська 25-а з 2012 року до даного часу за вказаною адресою не з»являвся, на даний час в будинку його речей немає /а.с. 10/.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_13

Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 втратив право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з надвірними будівлями по вул. Лелеківська 25-а, в м. Кропивницькому.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, тому що позивач ОСОБА_2 не являючись власником житла не має права на звернення до суду з вимогами відповідно до ст.317-319 ЦК України, які встановлюють право власників щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 не надала доказів суду на підтвердження свого права на визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 необґрунтовані, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з надвірними будівлями по вул. Лелеківська 25-а, в м. Кропивницькому.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 640 грн. судового збору.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8).

Позивач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8).

Відповідач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_8).

Повний текст судового рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда