№2/756/2677/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції м. Києва Міністерства юстиції України про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину, визнання права власності на спадщину, зобов'язання видати свідоцтво про право власності на спадщину,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції м. Києва Міністерства юстиції України у якому просив: встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 11.01.2012 року ОСОБА_4, в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3, 1/18 частини квартири АДРЕСА_1; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 11.01.2012 року ОСОБА_5, в частині успадкування ним після смерті ОСОБА_3, 1/18 частини квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1; зобов'язати Одинадцяту київську державну нотаріальну контору Головного управління юстиції м. Києва Міністерства юстиції України видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, крім іншого, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, зміст позовних вимог, спосіб захисту прав або інтересів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

За ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Проте ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема, не зазначено ціни позову щодо вимог майнового характеру, доказів родинних стосунків із спадкодавцем. По тексту позовної заяви позивач вказує про те, що він є єдиним спадкоємцем, в тому числі після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та про порушення його права на отримання спадщини за законом, при цьому не зазначає із ким дійсно виникли спірні правовідносини з огляду на відсутність інших спадкоємців та все ж таки, яке його право порушено констатацією факту пропуску строку на прийняття спадщини, відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем, неможливістю встановлення особи заявника.

У відповідності до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

При цьому, позивач вказує у своїй позовній заяві відповідачем Одинадцяту київську державну нотаріальну контору Головного управління юстиції м. Києва Міністерства юстиції України, однак жодним чином не обгрунтовуює необхідність та можливість залучення її до участі у розгляді справи у якості відповідача, з огляду на те, що остання не має статусу юридичної особи.

Таким чином, крім іншого, позивачу слід визначитися із обгрунтуванням позову та колом осіб, що мають брати участь у даній спарві.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. У позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності" вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

За правилами ст. 6 п. 3 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, з огляду на кількість позовних вимог та їх зміст, позивачем судовий збір сплачено не у належному розмірі.

На виконання зазначеної ухвали позивачу запропоновано подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

За таких обставин, позовну заяву залишено без руху та ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.2018 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 13.03.2018 року, однак не більше п'яти днів з часу отримання даної ухвали.

06.03.2018 року ОСОБА_1 до суду подано заяву про усунення недоліків позову та позовну заяву у новій редакції аналогічного змісту у якій із позовних вимог виключено вимогу майнового характеру.

При цьому, вимоги ухвали суду про усунення недоліків позову щодо належної оплати судового збору, обгрунтування необхідності та можливості залучення до участі у розгляді справи у якості відповідача Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції м. Києва Міністерства юстиції України не усунуто.

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції м. Києва Міністерства юстиції України про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину, визнання права власності на спадщину, зобов'язання видати свідоцтво про право власності на спадщину, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук