Провадження №2/592/508/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

13 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участі секретаря Павлович Ю.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в:

21.11.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Кримська, буд. 18. З 05.09.2014 р. у його домоволодінні зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2015 р. шлюб між ними розірваний. Зазначає, що їхні шлюбні відносини припинені з серпня 2014 р., проте після припинення спільного проживання відповідач не вчинила дій щодо зняття з реєстраційного обліку. Вказує, що на його прохання щодо зняття з реєстрації відповідач жодним чином не відреагувала, такі її дії порушують його права як власника домоволодіння, він позбавлений можливості розпоряджатися майном на власний розсуд. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Суми, вул. Кримська, буд. 18.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги з наведених підстав підтримав і просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не прибула, будучи належним чином повідомленою про судове засідання шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Ковпаківського районного суду м. Суми, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) - ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача, свідка, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, при заочному розгляді.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 04.09.1987 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2015 р. розірвано (а.с. 28).

На підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.05.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 770, позивач ОСОБА_1 придбав житловий будинок за адресою: м. Суми, вул. Кримська, буд. 18 (а.с. 7).

22.08.2014 р. відповідач продала належну їй квартиру за адресою: м. Суми, вул. Черепіна, 74, корп. А, кв. 97, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 22.08.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 1875 (а.с. 34).

Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають в буд. 18 на вул. Кримській м. Суми у вказаному житловому будинку зареєстровані: з 08.06.2006 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 08.06.2006 р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 05.09.2014 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-10).

Відповідно до Довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 14.03-08/2403 від 14.02.2018 р. у будинку № 18 по вул. Криміській в м. Суми зареєстровані: мати позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 родинні стосунки з якою відсутні (а.с. 35).

Згідно наданих позивачем ОСОБА_7 від 10.12.2016 р. та 21.11.2017 р. складених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 12, 13) ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, але не проживає з 2014 року.

За клопотанням позивача було допитано свідка.

Свідок ОСОБА_9, який є сусідом позивача суду пояснив, що позивач зі своєю матірю живуть удвох у будинку № 18 по вул. Кримській в м. Суми. Дружину позивача бачив приблизно 3 4 тому, гуляла з собакою, потім вони виїхали з сином. Син навчався в університеті у м. Харків.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження свої майном. На зміст права не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; спливу строку, на який було встановлено сервітут; припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що 22.08.2014 р. відповідач продала належну їй квартиру, а позивач з 05.09.2014 р. зареєстрував ОСОБА_2 у будинку № 18 по вул. Кримській в м. Суми, у 2014 році їхні шлюбні відносини фактично припинилися, 18.12.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано, тобто відповідач будучи зареєстрованою не проживає у вказаному житлі без поважних причин понад один рік, іншої домовленості між нею і власником житла не встановлено.

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком 18 по вул. Кримська у м. Суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 406 України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком 18 по вул. Кримська у м. Суми.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Косолап