Справа № 214/4131/18
2/214/2296/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_2, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №5, що розташована в будинку №6 по вул. Липнева в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.04.2012 року та ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав від 23.04.2012 року є власником зазначеної квартири. Відповідач, будучи сином позивача, зареєстрований у вказаній квартирі, як член сімї власника житла, однак у квартирі не проживає, речей його у квартирі також немає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_5, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона є сусідкою позивача, яку знає з 2000 року, що відповідача не знає і ніколи не бачила, знає, що позивач проживає в зазначеній квартирі сама.
Свідок ОСОБА_4, будучи допитаною у судовому засіданні, показала, що позивача вона знає років 30, знає, що відповідач це син позивача у справі, який проживає в м. Москва, зазначила, що відповідач не проживає у квартирі позивача років 15.
Заслухавши пояснення позивача та показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.04.2012 року та ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав від 23.04.2012 року позивач є власником квартири №5, що розташована в будинку №6 по вул. Липнева в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.6, 7).
Відповідач, будучи сином позивача, є зареєстрованим в зазначеній квартирі, як член сім'ї власника житла (а.с.8, 21).
Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання ОСОБА_3 у квартирі №5, що розташована в будинку №6 по вул. Липнева в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, підтверджується актами від 01.11.2015 року та від 06.06.2018 року, складеному мешканцями будинку №6, розташованого по вул. Липнева (а.с.9, 10).
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад рік встановлена судом на підставі показань свідків та матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №5, що розташована в будинку №6 по вул. Липнева в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.