Провадження №2/447/21/18
Справа №447/732/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

07.02.2018 року року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення та відшкодування шкоди ,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення та відшкодування шкоди.

В обґрунтування покликалась на те, що з 23.12.1993р. він зареєстрований та проживає в житловому будинку за адресою: смт Розділ, вул. Сагайдачного, 17 Миколаївського району Львівської області. Даний житловий будинок належить ОСОБА_2 - батьку ОСОБА_3, його колишньої дружини. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 03.02.2015р. розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3 Таким чином, у житловий будинок він вселився як член сім'ї ОСОБА_3; при його вселенні жодних угод про порядок користування житловим будинком укладено не було. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 відповідачі почали виганяти його з дому. З червня 2015 року він систематично здійснював поїзди в зону АТО. Скориставшись його відсутністю, відповідачі змінили замки на вхідних дверях, не давши йому екземпляру ключів.

В с. Крупсько по вул. В.Великого, 67 Миколаївського району Львівської області знаходиться житловий будинок його матері. 16.01.2016р. його колишня дружина ОСОБА_3 привезла на таксі мішки із його речами, які поскладала на подвір'ї житлового будинку № 67 по вул. В.Великого с. Крупське. Про даний факт його повідомили ОСОБА_4, ОСОБА_5. Не виявивши своїх речей на подвір'ї, йому різко стало погано і він вимушений був звернутись за медичною допомогою.

Окрім того, він неодноразово звертався до Миколаївського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУНП Львівській області з питаннями щодо неправомірних дій відповідачів.

Внаслідок протиправних дій відповідачів, завдання шкоди його майну, крім матеріальних збитків він поніс й моральні. Моральна шкода полягає у щиросердних стражданнях, душевних хвилюваннях, відсутності спокою, сну, інших негативних явищах. Тривалий час він стикався з протиправними діями відповідачів, старався протидіяти таким, захистити свої права на житло.

Почувши те, що ОСОБА_3 в буквальному значенні викинула його речі, він розхвилювався, його покинув спокій, з'явились інші негативні явища (загальну слабість, біль в ділянці серця, головокружіння, біль голови, тремтіння верхніх кінцівок тощо), що продовжується до теперішнього часу, у звязку з чим просив вселити його у житловий будинок № 17 по вул. Сагайдачного смт Розділ Миколаївського району Львівської області та зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні вказаним житловим будинком; 3. зобов'язати ОСОБА_3 відшкодувати шкоду, завдану майну, передавши йому, ОСОБА_1, в натурі наступні речі: дублянка зимова - 1 шт., куртка зимова - 1 шт., куртка літня - 1 шт., штани - 4 пари, костюм лляний (штани і сорочка) - 1, шорти - 4 шт., светри - 10 шт., сорочка-вишиванка - 1 шт., футболки - 10 шт., рибацькі снасті (котушка 2 шт., зимові вудочки - 2 шт.), альбом з армійськими фото (40 шт.), альбом з фото моєї юності (50 шт.), костюм класичний - 1, штани спортивні - 2 пари; стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні позовній заяві та просили таку задоволити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та з підстав вказаних у поданому до суду запереченні просили в позові відмовити в повному обсязі. ОСОБА_3 пояснила, що причиною звернення до суд з заявою про розірвання шлюбу, було триваюче моральне та фізичне насилля в сім'ї із сторони ОСОБА_1 щодо неї, яке проявлялося у вчинюваних ним скандалах, образах та побоях, та існуючий па протязі значного періоду часу розлад у їхній сім'ї, що виник з вини ОСОБА_1 та проявлявся в тому, що він часто зловживав спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння ображав її нецензурними словами та лайкою, застосовував до неї фізичну силу, неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження, погрожував фізичною розправою не лише їй, але й її престарілим батькам: батькові- Бобурчак ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, у будинку яких вони проживали.

З 2009 року ОСОБА_1 є власником на праві приватної власності житлового будинку, розташованого по вул. Володимира Великого, 67 у с. Крупсько Миколаївського району Львівської області на підставі Договору дарування від 17.07.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу за реєстровим № 2574.

Починаючи з 2014 року, позивач проживав у житловому будинку відповідача ОСОБА_2 лише періодично, через складні стосунки, які склалися між ними та з інших причин. Він лише на певний період часу повертався до будинку її батька, залишався там на певний час, закривався в одній із кімнат будинку і пиячив там, при цьому погрожував батькам фізичною розправою, погрожував знищити будинок і їх також, здійснював на них психологічний тиск, не приймав участь в оплаті комунальних послуг, хоча користувався ними (вода, світло, газ).

Після розірвання шлюбу, позивач добровільно покинув будинок її батьків і з весни 2015 року в буднику не проживає, оскільки має свій власний житловий будинок, де зробив сучасний ремонт, і таким чином належно забезпечений житлом, тому жодні житлові права позивача відповідачами порушені не були.

Окрім того, позивач згідно виконавчого листа № 447/2784/14-ц, виданого 16.01.2015 року, Миколаївським районним судом Львівської області зобовязаний сплачувати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, однак такі не сплачує, у звязку з чим виникла заборгованість та постановами ВДВС Миколаївського РУЮ від 31.03.2015р. та від 26.05.2015р. накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. І заявлений ОСОБА_1 позов є способом його тиску на відповідачів, зокрема на неї, з метою зняття арешту з його майна, зокрема з житлового будинку та ухиленням від обов'язку щодо сплати заборгованості по аліментах, а тому просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та її представника, покази свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням являється житловий будинок за адресою смт. Розділ, вул. Сагайдачного 17, Миколаївського району, Львівської області.

Як передбачено ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього кодексу.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України „Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України від 12.04.1985 р. за №2, наймач або член його сімї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо).

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1) і серед способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дій, що порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення (пункти 3, 4 ч.2).

В судовому засіданні встановлено, що позивач вселився в житловий будинок за адресою смт. Розділ, вул. Сагайдачного 17, Миколаївського району, Львівської області, як член сімї, оскільки був чоловіком відповідачки ОСОБА_3 Під час проживання ОСОБА_1 в спірному будинку між сторонами постійно виникали конфлікти, щодо користуватися житловим приміщенням, у звязку з чим останній неодноразово звертався в органи поліції. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 добровільно покинув спірний будинок і з весни 2015 року в буднику не проживає, оскільки має свій власний житловий будинок за адресою вул. Володимира Великого, 67 у с. Крупсько Миколаївського району Львівської області, в якому зробив ремонт і продовжує проживати станом на сьогоднішній день, а тому порушення житлових прав позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим суд не бачить підстав щодо задоволення позовних вимог в частині вселення та зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні вказаним житловим будинком позивачу.

Позовна вимога ОСОБА_1В щодо зобов'язання ОСОБА_3 відшкодувати шкоду, завдану майну, передавши позивачу в натурі наступні речі: дублянка зимова - 1 шт., куртка зимова - 1 шт., куртка літня - 1 шт., штани - 4 пари, костюм лляний (штани і сорочка) - 1, шорти - 4 шт., светри - 10 шт., сорочка-вишиванка - 1 шт., футболки - 10 шт., рибацькі снасті (котушка 2 шт., зимові вудочки - 2 шт.), альбом з армійськими фото (40 шт.), альбом з фото моєї юності (50 шт.), костюм класичний - 1, штани спортивні - 2 пари. також не підлягає до задоволення, оскільки згідно показів позивача, які суперечать один одному вбачається, що його колишня дружина ОСОБА_3 зібрала вказані вище речі в мішки, викликала таксі, завантажила такі мішки в це таксі та привезла їх на подвір"я житлового будинку, що в с.Крупське по вул. В.Великого 67, Миколаївського району, Львівської області, тобто за місцем проживання позивача, а тому зобов"язання про передачу в натурі речей, які на даний час знаходяться в позивача є безпідставним і не може підлягати до задоволення. Окрім того допитані в судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що відповідачка ОСОБА_3 привезла та залишила мішки на подвір"і житлового будинку, що в с.Крупське по вул. В.Великого 67, Миколаївського району, Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. .

Позивач не довів та не надав суду доказів заподіяння йому моральної шкоди, у зв'язку з чим позовна вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення та відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області.

Суддя Карбовнік І. М.