Справа № 754/3069/18
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2018 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури №3, про зняття арешту з транспортного засобу , -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимогами якого є зняття арешту з транспортного засобу марки «Хюндай Гетц» д.н.з. НОМЕР_1, який належить йому на праві власності.

Вказані вимоги вмотивовані наступним. Постановою заступника прокурора Деснянського району м. Києва від 26.10.2009 року в рамках розслідування кримінальної справи №53-3270 накладено арешт на цінності та інше майно позивача, в тому числі на транспортний засіб марки «Хюндай Гетц» д.н.з. НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

На підставі вказаної постанови територіальним сервісним центром було накладено арешт на вказаний вище транспортний засіб, що належить позивачу на праві власності.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2010 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати протягом трьох років посади, пов'язані із здійсненням функцій представника влади, з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.11.2011 року вирок Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2010 року змінено: виключено з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку ст. 368 КК України - вимагання хабара; перекваліфіковано злочинні дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 368 КК України на ч. 1 ст. 368 КК України; призначено покарання у виді штрафу у розмірі 12750,00 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов'язані із здійсненням функцій представника влади строком на три роки; пом'якшено покарання ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366 КК України та призначено покарання за вчинення цього злочину у виді штрафу у розмірі 4250,00 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов'язані із здійсненням функцій представника влади строком на два роки; на підставі ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов'язані із здійсненням функцій представника влади строком на три роки. В решті вирок залишено без змін.

Оскільки покарання за ч. 1 ст. 368 КК України та ч. 1 ст. 266 КК України не передбачає конфіскації майна, позивач вважає, що постанова прокуратури Деснянського району м. Києва від 26.10.2009 року в рамках розслідування кримінальної справи №53-3270, втратила чинність і не може бути підставою для арешту на транспортний засіб марки «Хюндай Гетц» д.н.з. НОМЕР_1.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів позову та викладених в ньому обставин вбачається, що оскаржуваний позивачем арешт на транспортний засіб марки «Хюндай Гетц» д.н.з. НОМЕР_1 був накладений постановою заступника прокурора Деснянського району м. Києва від 26.10.2009 року в рамках кримінальної справи №53-3270.

Відповідно до (ст. 29 КПК України 1960 року) при провадженні в кримінальних справах про злочин, за який може бути застосована додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна, орган дізнання, слідчий, прокурор зобов'язані вжити заходів до забезпечення можливості конфіскації майна обвинуваченого.

Згідно (п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України 1960 року) постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Порядок скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, передбачений ст. 174 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Крім того, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення за кримінальним провадженням, яким закінчується судовий розгляд, вирішує й питання про скасування арешту майна.

Позиція, щодо питання про зняття накладеного за кримінальним провадженням арешту не має вирішуватися в рамках цивільного судочинства, викладена й у п. 1 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Зокрема, відповідно до п. 1Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Вказаний порядок зняття арешту з майна позивачу неодноразово розяснювався слідчими суддями Деснянського районного суду м.Києва.

Зважаючи на викладене, питання про накладення та зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження, зокрема законність накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

Якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя при вирішенні питання про відкриття провадження по справі відмовляє у такому відкритті (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Зважаючи на наведені положення, суд вважає за необхідне відмовити у відкриття провадження по справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 259, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури №3, про зняття арешту з транспортного засобу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Таран Н.Г.