Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2785/16-ц

номер провадження 2/695/61/18

31 січня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

при секретарі Розпутній І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Надра» в стані припинення в особі ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «КБ «Надра» в стані припинення в особі ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.09.2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 08/2006/840к651, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 17 100,00 доларів США під 10,00 % річних з терміном погашення до 05.09.2026 року.

Згідно п.п. 3.3.2 та п.п. 3.3.3. кредитного договору повернення кредиту та сплата банку інших платежів за кредитним договором здійснюється шляхом здійснення перерахування мінімально необхідного платежу в сумі 216,24 доларів США щомісячно до 5 числа поточного місяця.

У п.п. 1.3.2 кредитного договору визначено плату за управління кредитом, яка сплачується відповідачем щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,35% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити банку), зазначеним у пп.1.1 кредитного договору.

Згідно п. 5.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідач повинен був сплачувати банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 4.2.4. кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України банк має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливих штрафних санкцій, якщо не внесено чергового платежу.

Відповідач ОСОБА_3 неналежно виконувала взяті на себе грошові зобовязання, тому станом на 04.12.2017 року вона має заборгованість перед банком в сумі 17 954,66 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту в сумі 13 453,40 доларів США, заборгованість по відсотках в сумі 3 337,63 доларів США, плата за управління кредитом в сумі 1 163,63 дол. США, пеня в сумі 460 136,64 грн.

Крім того, станом на день укладення кредитного договору позичальник ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується відміткою у паспорті.

Згідно з п.1.2. Кредитного договору цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 22.09.2006р. що укладений між позичальником та ОСОБА_5, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно - двокімнатну квартиру № 17, що знаходиться за адресою: м. Золотоноша, вул. Шевченко, 233.

22.09.2006 р. ОСОБА_4 написав заяву, якою надав згоду своїй дружині - ОСОБА_3 на купівлю та передачу в іпотеку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У своїй заяві ОСОБА_4 зазначає, що гроші, які витрачаються на придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, а квартира, що набувається - буде спільною сумісною власністю. Окремо ОСОБА_4, зауважує, що договори купівлі-продажу та іпотеки укладаються його дружиною в інтересах сімї.

З наведеного вбачається, що кредитні кошти було використано на потреби і в інтересах сім'ї.

Згідно із ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Оскільки за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стають об'єктом спільної сумісної власності подружжя, на спірні правовідносини поширюється правило про солідарну відповідальність.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» не звився, але направив до суду клопотання, згідно якого банк на позовних вимогах наполягає повністю та просить справу розглядати без участі його представника, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належно повідомленою, у судові засідання не прибула та заяв від неї до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_4 за дорученням - ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_4 у договірних відносинах із ПАТ «КБ «Надра» не перебував, вказаного договору не підписував, згоди на його укладення не надавав, тому підстави стягнення з нього заборгованості відсутні. Щодо його нотаріально завіреної згоди цією заявою він ствердив, що кошти, за які придбана квартира є їх з ОСОБА_3 спільною сумісною власністю, однак він не давав згоди на укладення кредитного договору. У задоволенні позову про стягнення боргу з ОСОБА_4 солідарно просив відмовити.

Суд, вислухавши заперечення представника відповідача ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, вважає, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності представника позивача та відповідача ОСОБА_3, та приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Із кредитного договору № 08/2006/840к651 від 22.09.2006 року, вбачається, що ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» уклав з ОСОБА_3 даний договір та надав останній кредит в сумі 17 100,00 доларів США під 10,00 % річних з терміном погашення до 05.09.2026 року шляхом сплати мінімально необхідного платежу в розмірі 216,24 дол. США та плати за управління кредитом із розрахунку 0,35% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом щомісячно.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 08/2006/840к651 від 22.09.2006 р. вбачається, що станом на 04.12.2017 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком складає 17 954,66 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту в сумі 13 453,40 доларів США, заборгованість по відсотках в сумі 3 337,63 доларів США, плата за управління кредитом в сумі 1 163,63 дол. США, пеня в сумі 460 136,64 грн.

Відповідач грубо порушила вимоги ст. 526 ЦК України, не виконуючи належним чином взяті зобовязання; ст. 530 ЦК України, порушуючи встановлені строки виконання зобовязань і відповідно до вимог ст. 651 ЦК України та у звязку з тим, що відповідач, до цього часу не виконує умови кредитного договору, і виконання його в подальшому сумнівне, що істотно порушує умови договору, позов належить задовольнити та стягнути з відповідача суму заборгованості по поверненню кредиту.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533ЦК.

Крім того, станом на день укладення кредитного договору позичальник ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується відміткою у паспорті.

Згідно з п.1.2. Кредитного договору цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 22.09.2006р. що укладений між позичальником та ОСОБА_5, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно - двокімнатну квартиру № 17, що знаходиться за адресою: м. Золотоноша, вул. Шевченко, 233.

22.09.2006 р. ОСОБА_4 написав заяву, якою надав згоду своїй дружині - ОСОБА_3 на купівлю та передачу в іпотеку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що гроші, які витрачаються на придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, а квартира, що набувається - буде спільною сумісною власністю. Окремо ОСОБА_4 зауважує, що договори купівлі-продажу та іпотеки укладаються його дружиною в інтересах сімї.

22.09.2006р. було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняла квартиру № 17, що розташована в м. Золотоноша, вул. Шевченка, 233.

З наведеного вбачається, що кредитні кошти було використано на потреби і в інтересах сім'ї.

Згідно із ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Оскільки за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стають об'єктом спільної сумісної власності подружжя, на спірні правовідносини поширюється правило про солідарну відповідальність.

Суд, виходячи з вищевикладеного, вважає за можливе задовольнити позов ПАТ «КБ «Надра» у розмірі, вказаному в позовній заяві, стягнувши зазначену суму із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно.

При розгляді справи суд, у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновок про застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 року у справі № 6-486цс16, відповідно до якого, у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержане за рахунок останніх майно, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобовязання в інтересах сім'ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 7 621,97 грн., тому суд, задовольняючи позов, на підставі ст.141 ЦПК України стягує з відповідачів у равних частинах на користь позивача судовий збір в сумі 7 621,97 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 541, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/2006/840к651 від 22.09.2006р., розраховану станом на 04.12.2017р., а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 13 453,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 363 972,59 грн., заборгованість по процентах у розмірі 3 337,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 90 297,31 грн., заборгованість по сплаті комісії в розмірі 1 163,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 31 481, 22 грн., а всього 17 954, 66 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 945 887,76 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по сплаті пені за порушення умов кредитного договору, розраховану станом на 04.12.2017р., що становить 460 136,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» в рівних частинах судовий збір в сумі 7 621,97 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 09 лютого 2018 року.