У х в а л а

12 лютого 2018 року

м. Київ

провадження № 61-7924ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко НадіяПетрівна, ОСОБА_4, про визнання недійсним договору дарування квартири,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: державний нотаріус Білоценківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н. П., ОСОБА_4, про визнання недійсним договору дарування квартири.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2017 року вказана касаційна скарга була залишена без руху із наданням строку до 15 січня 2018 року, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, у зв'язку з тим, що касаційна скарга була подана після закінчення строків, установлених ст. 325 ЦПК України, а наведені заявником причини недотримання процесуального строку, передбаченого на касаційне оскарження, визнано неповажними, при цьому скаржнику необхідно було надати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити які саме судові рішення оскаржуються та надати їх копії, які мають бути посвідчені у встановленому порядку, оскільки заявником було додано до касаційної скарги копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2013 року, ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2014 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 28 листопада 2013 року, а у поданій скарзі останній оскаржував рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2014 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», і відповідно до пункту 4 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

09 лютого 2018 року вищевказану касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

Станом на 12 лютого 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, вимоги зазначеної ухвали не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуто.

Згідно з положеннями частини другої статті 393 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2017 року не виконані, то касаційну скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись статтям 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Надія Петрівна, ОСОБА_4, про визнання недійсним договору дарування квартири повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников