Номер справи 220/2135/17
Номер провадження № 2/220/120/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Яненко Г.М.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробництва з обмеженою відповідальністю «НОВО-ШАХТАРСЬКЕ» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до сільськогосподарського виробництва з обмеженою відповідальністю «НОВО-ШАХТАРСЬКЕ» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.11.2017 року нею була успадкована земельна ділянка після смерті матері ОСОБА_2, померлої 12.07.2016 року. В звязку з тим, що строк укладеного матірю договору оренди землі від 03.10.2007 року на цю земельну ділянки вже закінчився, вирішила передати її в оренду іншому орендарю, однак випадково дізналася, що на підставі додаткової угоди від 28.08.2017 року дія договору оренди землі було подовжено до 03.10.2027 року. Розуміючи те, що укласти спірну додаткову угоду мати не могла фізично, оскільки була вже померлою, вважає її незаконною, а тому просить суд визнати її недійсною та скасувати державну реєстрацію.

Уповноважені представники сторін в судове засідання не зявились.

Від позивача надійшла заява, в якій вона свої вимоги підтримала повністю та просила суд здійснювати розгляд без її участі.

Представник позивача ОСОБА_3 до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Уповноважений представник відповідача адвокат ОСОБА_4 до суду не зявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його присутності.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст.81, 264 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

12.07.2016 року ОСОБА_2 померла, про що видане свідоцтво про смерть серія І-НО №953356 від 14.07.2016 року.

Позивачка є рідною дочкою померлої 12.07.2016 року ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія АЗ № 1172268 від 10.08.1966 року.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Мар'їнської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_5 28.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1137, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємицею земельної ділянки площею 6,9400 гектарів у межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :01:002:0143, що знаходиться на території Шахтарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та межує: від А до Б землі ОСОБА_6, від Б до В землі ОСОБА_7, від В до Г землі ОСОБА_8, від Г до Д землі Шахтарської сільської ради, від Д до А землі ОСОБА_9 належної ОСОБА_2, померлій 12.07.2016 року на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 368930 виданого Великоновосілківською райдержадміністрацією та Великоновосілківським районним відділом земельних ресурсів 02.10.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-06-149-101043.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні посвідченої Міськрайонним управлінням у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області копії Договору оренди землі від 01.01.2007 року укладеного між ОСОБА_2, як орендодавцем, та сільськогосподарським товриством з обмеженою відповідальністю «НОВО-ШАХТАРСЬКЕ», як орендарем, в оренду строком на десять років передавалася земельна ділянка площею 6,94 гектари, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шахтарської сільської ради та належна орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 368930. Вказаний договір зареєстровано у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центрі Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсів», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 03.10.2007 року за № 04-07-149-700628.

П. 12.5. Договору встановлюється, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 106667365 від 07.12.2017 року, державним реєстратором Комунального підприємства «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_10 01.09.2017 року зареєстровано договір оренди землі № 04-07-149-700628 від 03.10.2007 року, видавник: СТОВ «НОВО-ШАХТАРСЬКЕ»/ОСОБА_2 та додаткову угоду до договору оренди землі від 28.08.2017 року, видавник: СТОВ «НОВО-ШАХТАРСЬКЕ»/ОСОБА_2

З оглянутої в судовому засідання електронної копії документів реєстраційної справи № 212 від 07.09.2017 року, яка зберігається в Державному реєстрі речових прав вбачається, що на 7 сторінці міститься Додаткова угода до договору оренди землі від 03 жовтня 2007 року №04.07.149.700628, укладеної 28 серпня 2017 року в с. Шахтарське Великоновосілківського району Донецької області між орендодавцем ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» відповідно до якої вносилися зміни до Договору оренди землі від 03 жовтня 2007 року, зареєстрованого у Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» запис в державному реєстрі земель від 03.10.2007 року № 04.07.149.700628, в тому числі до пункту 3 розділу «Строк дії договору» викладаючи її в наступній редакції «3.1. Договір укладено (продовжено) на 10 (десять) років починаючи від кінцевої дати дії вказаної у ньому. Після закінчення строку договору з урахуванням продовження Орендар має переважне поновлення його на новий строк.»

З оглянутого оригіналу реєстраційної справи № 212 на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0143, Донецька область, Великоновосілківський район, с/рада Шахтарська, вбачається, що субєктом звернення з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права оренди земельної ділянки кадастровий № :01:002:0143 є сільськогосподарське виробництво з обмеженою відповідальністю «НОВО-ШАХТАРСЬКЕ».

Ч. 1 ст. 148.1 ЗК України, встановлюється, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Передусім статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності набувається в порядку визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Дане конституційне право конкретизовано та розширено в положеннях Цивільного та Земельного кодексів України.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначає, що ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності.

У відповідності до приписів статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст.13 вказаного закону України договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ст.16 - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Ст.30 Закону України «Про оренду землі» зазначає , що зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити зазначеному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначалось вище, ОСОБА_2 померла 12.07.2016 року, від-так, не могла від свого імені підписувати додаткову угоду датовану 28.08.2017 року .

Враховуючи те, що спірна додаткова угода до договору оренди землі укладена після смерті власника земельної ділянки, беручи до уваги визнання позовних вимог відповідачем в повному обсязі, позов ОСОБА_1, поданий в особі її представника ОСОБА_3, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. ст.ст.9, 23, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 03.10.2007 року, укладену 28.08.2017 року між ОСОБА_2, як орендодавцем, та сільськогосподарським виробництвом з обмеженою відповідальністю «НОВО-ШАХТАРСЬКЕ», як орендарем, відповідно до якої строк дії договору збільшувалася до 03.10.2027 року, що була зареєстрована 01.09.2017 державним реєстратором Комунального підприємства «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_10 номер запису про інше речове право 22210697) та скасувати її державну реєстрацію.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Г.М. Яненко