АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

м. Харків

справа № 640/5222/13

провадження № 22-ц/790/1854/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю: секретаря- Семикрас О.В.,

учасників справи:

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2017 року, (постановлену суддею - Сенаторовим В.М., в залі суду в м. Харкові),-

ВСТАНОВИВ:

Заочним Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 83 333, 33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів у розмірі 83 333, 33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 666, 68 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У вересні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду від 08 липня 2013 року за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати заочне рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на ті обставини, що заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за недоведеністю . Це рішення набрало чинності (а. с. 11-14 т.2).

Отже, заявник вважав, що у судовому порядку вже було вирішено питання стосовно зобов'язання ОСОБА_1 про повернення грошових коштів на підставі договору купівлі-продажу 26/100 частин земельної ділянки, але ОСОБА_3 про це суд не повідомив.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2017 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на ті обставини, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повній мірі дослідив всі обставини справи, не взяв до уваги наявність рішень суду, що є підставою для перегляду заочного рішення суду за нововиявленими обставинами.

Окрім цього, зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції його клопотання про витребування доказів, а саме оригіналу розписки від 07 листопада 2008 року за підписом ОСОБА_1 на суму 500 000, 00 грн., копія якої знаходиться в матеріалах справи, та про призначення судово-почеркознавчої експертизи щодо встановлення експертом факту відповідності підпису ОСОБА_1 відхилив, як передчасно подані, що також суперечить нормам закону.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 - апеляційну скаргу підтримував

ОСОБА_3, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а .с. 99, 100 т. 2).

Судова колегія, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не навів підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 83 333, 33 грн., та на користь ОСОБА_4 суму грошових коштів у розмірі 83 333, 33 грн., вирішено питання судових витрат, в решті позову відмовлено (а.с.53-54 т.1).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року залишено без змін.

Як на підставу перегляду вказаного заочного рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що після постановлення вищезазначених судових рішень, ОСОБА_1 стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були йому відомі під час розгляду справи, а саме: наявність судових рішень, що підтверджують відсутність грошового зобов'язання.

Із рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року вбачається, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено за недоведеністю (а. с. 13 - 16 т. 2).

Отже, наявність зазначеного рішення не перешкоджає зверненню ОСОБА_3 до суду з аналогічними позовними вимогами при наданні додаткових доказів в підтвердження позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1, не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог ст. 423 ЦПК України та не є підставою для перегляду судового рішення, оскільки ним не надані належні докази відсутності зобов'язань.

В апеляційній скарзі не міститься доводів у спростування цих висновків суду.

В суд апеляційної інстанції заявник та його представник надали копію рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 липня 2013 року, яким було скасовано рішення Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми (а. с. 110-112 т. 2).

Проте, зазначене рішення предметом розгляду суду першої не було, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції також не може давати зазначеному рішенню оцінку та визнавати його правовою підставою для перегляду заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 липня 2013 року за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, були предметом розгляду суду першої інстанції, висновків суду вони не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2018 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

О.В. Маміна