РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11260/18

Провадження № 2/643/5034/18

14.11.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Харківська міська рада, треті особи: Комунальне підприємство «Харківводоканал», ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні частиною житлового будинку шляхом встановлення сервітуту,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні частиною житлового будинку шляхом встановлення сервітуту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що йому, відповідачам та третій особі ОСОБА_9 належить на праві спільної часткової власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, вул. Дарницька, 15. Земельна ділянка не приватизована і належить територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради. В 1969 році в домоволодінні був зроблений водопровідний ввід шляхом облаштування колонки надворі, яким на протязі тривалого періоду користувалися мешканці будинку. В наступному троє із мешканців будинку ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4- за згодою інших співвласників та за свій рахунок зробили окремий водопровідний ввід в будинок до своїх приміщень від міської мережі, яким користуються і зараз, тобто організували в будинку приватну водопровідну мережу. Позивач до весни 2018 року користувався водопровідним вводом до будинку, оплачуючи спожиту воду, але узаконити не встиг у звязку з відсутністю коштів. Навесні 2018 року цей ввід був перекритий працівниками КП «Харківводоконал», та позивачу було розяснено, що для облаштування і узаконення такого вводу необхідно отримати згоду власників на приєднання до приватної системи водопроводу та проходження водопроводу по території спільного користування. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали позивачу необхідну згоду, але третій співвласник ОСОБА_2 відмовляє в звязку з поганими стосунками між ним та позивачем. Позивач звертався до відповідача ОСОБА_2 з листом, в якому просив надати йому згоду, але відповіді на лист досі не отримав.

На підставі вищезазначеного просив суд:

- усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 частиною житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, вул. Дарницька, 15, а саме дозволити ОСОБА_1 приєднати водопровідну мережу до приватної системи водопроводу з проведенням її по території та в приміщеннях спільного користування за адресою: м.Харків, вул. Дарницька, 15 і встановити безстроковий сервітут на користування ОСОБА_1 приватною системою водопроводу за адресою: м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 25.09.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 13.11.2018 року відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та допит свідків.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 надали суду відзив, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, зазначив, що у позивача існує інша можливість підключення до водопровідної мережі, не торкаючись його права власності.

Відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та Харківською міською радою у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Представник третьої особи КП «Харківводоканал» надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що для підключення позивача до централізованого постачання холодної води через територію спільної власності необхідна згода всіх співвласників.

Третя особа ОСОБА_9 пояснення до суду не направляв.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2017 року, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є співвласниками будинку № 15 по вул. Дарницькій в м.Харкові.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено окремий приватний водопровідний ввід до житлових приміщень в будинку № 15 по вул. Дарницькій в м.Харкові, які знаходяться в їх фактичному володінні. ОСОБА_1 виконав самовільне підключення належних йому житлових приміщень до цієї приватної водопровідної мережі. Внаслідок звернень співвласника ОСОБА_2 щодо самовільного підключення ОСОБА_1 до приватної водопровідної мережі, працівниками КП «Харківводоконал» водопровідний ввід до житлових приміщень ОСОБА_1 було перекрито, у звязку з чим позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до КП «Харківводоконал» з заявами про надання технічних умов на водопостачання частини домоволодіння за адресою: м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Згідно відповіді КП «Харківводоконал» від 20.07.2016 року та 20.06.2018 року для одержання ОСОБА_1 технічних умов на водопостачання частини домоволодіння, за умови приєднання до приватної водопровідної мережі необхідна згода власників на приєднання.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали згоду ОСОБА_1 на підключення до приватної водопровідної мережі, відповідач ОСОБА_2 дозволу на підключення не надав.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 395 Цивільного кодексу України, сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає у обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Статтею 98 Земельного кодексу України, встановлено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Частиною 1 статті 404 ЦК України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Згідно зі ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об'єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об'єктів трубопровідного транспорту; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних норм, право земельного сервітуту є правом саме обмеженого використання чужої земельної ділянки (ділянок), що надається особі, яка вимагає його встановлення від власника (володільця) цієї земельної ділянки для обслуговування своєї земельної ділянки або іншій конкретно визначеній особі. Суб'єктами, що мають право вимагати встановлення земельного сервітуту, є власники або землекористувачі земельних ділянок.

Земельний сервітут може бути встановлений лише для задоволення певних потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом, ніж встановлення сервітуту.

Отже, обов'язковою умовою для встановлення сервітуту є умова щодо неможливості задоволення потреби осіб у інший (ніж встановлення сервітуту) спосіб.

Разом з цим, відповідно до відповіді КП «Харківводоконал», матеріалів справи та інвентаризаційної справи, існує щонайменше два варіанти підключення водопровідного вводу до частини домоволодіння, власником якої є позивач.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів суду та не надав доказів того, що умовою встановлення сервітуту є неможливість задоволення його потреби щодо отримання води для питних та інших потреб у інший спосіб, а спосіб здійснення сервітуту є найменш обтяжливим для власника водопровідної мережі, щодо якої він встановлюється.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_1, а тому відмовляє в їх задоволенні у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: ОСОБА_7, яка зареєстрована за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: ОСОБА_8, який зареєстрований за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Відповідач: Харківська міська рада, місцезнаходження: 61003, м.Харків, пл. Конституції, 7.

Третя особа: Комунальне підприємство «Харківводоканал», місцезнаходження: 61013, м.Харків, вул. Шевченка, 2.

Третя особа: ОСОБА_9, який зареєстрований за адресою: 61013, м.Харків, вул. Дарницька, 15.

Суддя - Н.В. Єрмак