АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/65718/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/246/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

15 лютого 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованих будівельних конструкцій, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про знесення самочинно збудованих будівельних конструкцій та просила суд зобов'язати ОСОБА_4 знести за власний рахунок самочинно збудовані будівельні конструкції на земельній ділянці по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Крім того, позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим організаціям та особам проводити по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 земельні, підготовчі та будівельні роботи на вищезазначеній земельній ділянці, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що на даний час продовжується самочинне будівництво за зазначеною адресою, що завдає значної шкоди позивачу як власнику сусідньої земельної ділянки.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на майно, а саме на земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Заборонено ОСОБА_4 та будь-яким іншим організаціям та особам проводити земельні, підготовчі та будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати , прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи) позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно задоволено заяву про забезпечення позову, позивачем не зазначено у зв'язку із чим у майбутньому може бути утруднено виконання рішення суду з огляду на наступне.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просила суд заборонити вчиняти будь-які дії, пов'язані із будівництвом на земельній ділянці по АДРЕСА_1, з приводу якого позивачем заявлено спір про знесення самочинно збудованих будівельних конструкцій.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення права і законних інтересів інших осіб.

Як вбачається зі змісту позовної заяви і пояснень представника позивача, спір між сторонами виник у зв'язку із будівництвом на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яке, проводиться з відхиленням від дозвільних документів на будівництво, зокрема зазначає, що висота будівлі вже складає 20 м, продовження будівництва може утруднити чи унеможливити виконання рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене,колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді