РІШЕННЯ

Іменем України

09.02.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Потюк В.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2,

ОСОБА_3, в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_2,

ОСОБА_4, в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_2,

ОСОБА_5, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_6

про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову покликається на те, що 29.12.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 був укладений договір кредиту №615MS1, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 89000,00 грн., зі сплатою 25% річних, та з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом не пізніше 28.12.2017 року

ОСОБА_7 взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 61 155,07 гривень (шістдесят одна тисяча сто п'ятдесят п'ять гривень 07 копійок), в тому числі 60 690,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 464,57 грн. - заборгованість по відсотках) грн.

09.08.2014 року позичальник ОСОБА_7 помер.

У порядку ст. 1281 ЦК Україна позивачем була направлена до Пятої Львівської державної нотаріальної контори претензію, вимога до спадкоємців за №08.706-297/84-2642 від 29.10.2014р. та 08.706-297/842858 від 20.11.2014 року та на підставі вказаної вимоги нотаріальною конторою заведено спадкову справу та повідомлено, що спадкоємці за прийняття спадщини не звертались.

Листами Пятої Львівської державної нотаріальної контори №1532/01-16 від 26.05.2015 року та №564/01-16 від 26.02.2016 року банк було повідомлено про те, що з заявами про прийняття спадщини звертались ОСОБА_6, яка є представником малолітньої доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від свого імені та від імені малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

29.06.2016 року позивачем до спадкоємців було направлено вимоги-повідомлення за №08.206-297/96-11707 та №08.206-297/96-11708, згідно яких позивач предявив свої вимоги про стягнення боргу в розмірі 61 155,07 грн., яку ними проігноровано.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 61 155,07 гривень (шістдесят одна тисяча сто п'ятдесят п'ять гривень 07 копійок), в тому числі 60 690,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 464,57 грн. - заборгованість по відсотках) за договором кредиту №615MS1 від 29.12.2012р. року та судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином була повідомленні про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали та матеріали справи №465/5663/16-ц, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом, 29.12.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 був укладений договір кредиту №615MS1, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 89000,00 грн., зі сплатою 25% річних, та з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом не пізніше 28.12.2017 року(а.с.6-170

09.08.2014 року позичальник ОСОБА_7 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть І-СГ№ 367253(а.с.19).

З наданого банком розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_7 становить 61 155,07 грн.,(а.с.32-34).

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_2 та його діти ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Норми ст. 1218 ЦК України передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Як зазначив суд, норми ст. 1282 ЦК України застосовуються у разі додержання кредитором вимог ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право та не є строком позовної давності.

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 8 квітня 2015 року в справі № 6-33цс15.

Згідно з абз. другим ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Між тим, під поняттям "вимоги" колегія суддів розуміє не лише предявлення кредитором позову до суду, але й надіслання ним новому боржнику спадкоємцю після смерті первісного боржника письмової вимоги в довільній формі, де було би вказано про необхідність сплатити заборгованість.

Судом обґрунтовано зясовано із вихідних даних письмової претензії кредитора (в порядку ст. 1281 ЦК України), яка адресована Пятій Львівській державній нотаріальній конторі, що позивачу стало відомо про смерть спадкодавця 20 січня 2014 року (а.с.18).

У порядку ст. 1281 ЦК Україна позивачем була направлена до Пятої Львівської державної нотаріальної контори претензію, вимога до спадкоємців за №08.706-297/84-2642 від 29.10.2014р. та 08.706-297/842858 від 20.11.2014 року та на підставі вказаної вимоги нотаріальною конторою заведено спадкову справу та повідомлено, що спадкоємці за прийняття спадщини не звертались.

З листом-претензією кредитор звернувся 29 жовтня 2014 року, тобто у межах 6-місячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Таким чином кредитором додержано положення ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, а тому цивільно-правова відповідальність відповідачів перед банком є обґрунтованою.

Зазначене вище свідчить про те, що позивачем були дотримані строки (преклюзивний строк), щодо пред'явлення вимоги до спадкоємців передбачені ст. 1281 ЦК України, вимога була заявлена до видачі спадкоємцям свідоцтв про право власності в порядку спадкування за законом.

Беручи до уваги, що спадкоємці в добровільному порядку не виконали обов'язки щодо задоволення вимог кредитора в межах вартості майна одержаного в спадщину (відповідно до положень ст.1282 ЦК України) у позивача в порядку положень ст. 16 ЦК України виникло право на звернення до суду за захистом свого порушених прав та інтересів.

Листами Пятої Львівської державної нотаріальної контори №1532/01-16 від 26.05.2015 року та №564/01-16 від 26.02.2016 року кредитора було повідомлено про те, що з заявами про прийняття спадщини звертались ОСОБА_6, яка є представником малолітньої доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від свого імені та від імені малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

29.06.2016 року позивачем до спадкоємців було направлено вимоги-повідомлення за №08.206-297/96-11707 та №08.206-297/96-11708, згідно яких позивач предявив свої вимоги про стягнення боргу в розмірі 61 155,07 грн., яку ними проігноровано.

Судом також встановлено, що 11.08.2016 року нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину імя дружини померлого ОСОБА_2, а також 24.01.2017 року та 23.03.2017 року були видані свідоцтва про право на спадщину на імя дружини померлого ОСОБА_2 та дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

За змістом ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5 розяснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_7, вважає, що розмір заборгованості за кредитом спадкодавця ОСОБА_7 на час його смерті вірно розраховано позивачем в сумі 61 155,07 гривень.

Ураховуючи, що спадкоємцями є малолітня ОСОБА_5 та ОСОБА_2, та її малолітніх діти ОСОБА_8 та ОСОБА_10 -ОСОБА_11, є спадкоємцями першої черги, тому на підставі положення ст. 1278 ЦК України їх частки є рівними.

Згідно вимог ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, стягненню в рівних частках із кожного спадкоємця на позивача підлягає заборгованість за кредитним договором спадкодавця ОСОБА_12, який помер 09.08.2014 року у розмірі 61 155,07 грн., в межах вартості успадкованого майна.

Згідно із ст. 6 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір по 400 грн. з кожного, що було сплачено при поданні позовної заяви

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, м. Львів, вул. Симоненка,20/57), законним представником якої є ОСОБА_2, ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, м. Львів, вул. Симоненка, 20/57, законним представником якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5(01.08.2014р.н., м. Львів, вул. Пекарська, 55а/4), законним представником якої є ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства«Укрсоцбанк»(, м. Київ, вул. Ковпака, 29, pax. № 2 в Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській обл.) заборгованість за Договором кредиту №615MS1 від 29.12.2012р. в сумі 61 155,07 гривень (шістдесят одна тисяча сто п'ятдесят п'ять гривень 07 копійок), в тому числі 60 690,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 464,57 грн. - заборгованість по відсотках) за рахунок вартості одержаного у спадщину майна, після смерті ОСОБА_12, який помер 09.08.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, м. Львів, вул. Симоненка,20/57), законним представником якої є ОСОБА_2, ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, м. Львів, вул. Симоненка, 20/57, законним представником якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5(01.08.2014р.н., м. Львів, вул. Пекарська, 55а/4), законним представником якої є ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства«Укрсоцбанк»(, м. Київ, вул. Ковпака, 29, pax. № 2 в Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській обл.) судовий збір у розмірі по 400(чотириста) грн. з кожного, що було сплачено при поданні позовної заяви

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 16.02.2018 року.

Суддя Мартинишин М.О.