Провадження №2-р/359/11/2018
Справа №359/6667/18
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визнання права власності на частину будинку, поділ житлового будинку в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що 20 грудня 2006 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визнання права власності на частину будинку та поділ житлового будинку в натурі. Даним рішенням ОСОБА_1 виділено на праві власності приміщення та господарські будівлі і споруди житлового будинку по вул. Мічуріна, 45-А в с. Гора Бориспільського району. На підставі цього рішення ОСОБА_1 зареєстрував право власності на нерухоме майно. Проте, в подальшому заявник зіткнувся з певними труднощами при виконанні рішення, а саме: при укладенні договорів про надання послуг з електропостачання та газопостачання щодо визначеної судом частини домоволодіння відповідні служби вимагають подання спільної заяви від обох власників, при вирішенні питань стосовно земельної ділянки відповідні органи також вимагають подання спільної заяви від обох власників. У звязку з цим, ОСОБА_1 просить розяснити резолютивну частину рішення стосовно того: чи необхідно додатково зазначати, що ? частина домоволодіння з вичерпним переліком нерухомого майна по вул. Мічуріна, 45-А в с. Гора Бориспільського району виділена ОСОБА_3 в натурі, а також розяснити стосовно права розпоряджатися ? частиною домоволодіння на власний розсуд, без згоди іншого власника ? частини домоволодіння.

Учасники цивільного процесу в судове засідання не зявились. На підставі ч.3 ст.271 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України у разі розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року задоволений предявлений ОСОБА_2 позов, а саме: визнано свідоцтво №479 від 17 травня 2004 року про право власності на житловий будинок №45-А по вул. Мічуріна в с. Гора Бориспільського району, видане на імя ОСОБА_1, Гірською сільською радою Бориспільського району та зареєстроване в БТІ за №556, недійсним в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину будинку. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Мічуріна, 45-А в с. Гора Бориспільського району та виділено на праві власності слідуючі приміщення та господарські будівлі і споруди житлового будинку (згідно варіанту №1 експертизи від 03 листопада 2006 року), а саме по будинку: веранду 1-1, площею 10,7 кв.м., вартістю 7914 гривень, частину приміщення 1-2, площею 12,6 кв.м., вартістю 9320 гривень, житлове приміщення 1-3 площею 12,3 кв.м., вартістю 9098 гривень, приміщення мансарди, а саме: сходову клітину 1-7 площею 29 кв.м., приміщення 1-8 площею 21,2 кв.м., частину приміщення 1-9 площею 3,0 кв.м., разом по будинку 62,7 кв.м., загальною вартістю 26331 гривень та господарських будівель і споруд: ? частину гаража, вартістю 3674 гривень, ? частину гаражної ями, вартістю 188,5 гривень, ? частину сараю Б, вартістю 5349,5 гривень, ? частину сараю Г, вартістю 4270 гривень, ? частину льоху, вартістю 1200 гривень, ? частину вбиральні, вартістю 729,5 гривень, ? частину к/колодязя, вартістю 299,5 гривень, ? частину воріт, вартістю 646 гривень, ? частину хвіртки, вартістю 165 гривень, ? частину огорожі з металевої сітки, вартістю 1996,5 гривень, ? частину огорожі деревяної, вартістю 185 гривень, загальною вартістю 45032,5 гривень, що разом з приміщенням будинку складає 50/100 частини будинку.

Виділено ОСОБА_1 на праві власності слідуючі приміщення та господарські будівлі і споруди житлового будинку по вул. Мічуріна, 45-А в с. Гора Бориспільського району, а саме по будинку: частину приміщення 1-2, площею 7,3 кв.м., вартістю 5399 гривень, житлове приміщення 1-4, площею 14,3 кв.м., вартістю 10576 гривень, ванну 1-5, площею 4,0 кв.м., вартістю 2959 гривень, кухню 1-6, площею 10,0 кв.м., вартістю 7396 гривень, приміщення мансарди, а саме: частину приміщення 1-9, площею 27,1 кв.м., разом по будинку 62,7 кв.м., загальною вартістю 26331 гривень та з господарських будівель та споруд: ? частину гаража, вартістю 3674 гривень, ? частину гаражної ями, вартістю 188,5 гривень, ? частину сараю Б, вартістю 5349,5 гривень, ? частину сараю Г, вартістю 4270 гривень, ? частину льоху, вартістю 1200 гривень, ? частину вбиральні, вартістю 729,5 гривень, ? частину к/колодязя вартістю 299,5 гривень, ? частину воріт, вартістю 646 гривень, ? частину хвіртки, вартістю 165 гривень, ? частину огорожі з металевої сітки, вартістю 1996,5 гривень, ? частину огорожі деревяної, вартістю 185 гривень, загальною вартістю 45032,5 гривень, що разом з приміщеннями будинку складає 50/100 частини будинку.

Зобовязано ОСОБА_1 за власний рахунок влаштувати перегородку в приміщення мансарди, вхід та перегородку в приміщенні кухні та перегородку в приміщенні №1-2, відповідно до варіанту №1 експертизи від 03 листопада 2006 року. Зобовязано ОСОБА_2 за власний рахунок влаштувати перегородку в її частині приміщення №1-2 та розібрати перегородку в приміщенні мансарди відповідно до варіанту №1 експертизи від 03 листопада 2006 року.

У відповідності до ч.1 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до ст.221 ЦПК (в редакції від 2004 року) роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Встановлено, що зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року не вбачається чи припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок по вул. Мічуріна, 45-А в с. Гора Бориспільського району Київської області.

Вказана обставина суттєво перешкоджає ОСОБА_1 у повній мірі використовувати всі правомочності власника стосовно виділеної йому в натурі частини спірного житлового будинку. Зокрема, під час укладення договорів щодо надання житлово-комунальних послуг відповідні служби вимагають подання спільної заяви усіх співвласників. Крім цього, вказана обставина унеможливлює реєстрацію права власності заявника на частину земельної ділянки. Таким чином у ОСОБА_1 виникли труднощі щодо реалізації зазначеного рішення.

У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відсутність в рішенні суду посилань на вказане положення закону, його обовязковість не скасовує, оскільки питання щодо виділення в натурі часток спільної власності було вирішено судом.

Таким чином, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок по вул. Мічуріна, 45-А в с. Гора Бориспільського району Київської області.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1, ст.258, ст.260, ст.271 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року, задовольнити.

Розяснити рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2006 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним, визнання права власності на частину будинку, поділ житлового будинку в натурі, вказавши, що право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Мічуріна, 45-А в с. Гора Бориспільського району Київської області, припинено виділенням в натурі відокремлених частин житлового будинку.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський