П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В.,

за участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року (під головуванням судді Дергачової Н.В.) за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2014 р. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 014/4074/74/23435 від 16.02.2006 р. на загальну суму 51 087,59 доларів США, що еквівалентно 582 398,52 грн.

У жовтні 2017 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення (а.с.60-62), у якій просила:

-поновити строк на подачу вказаної заяви у зв'язку з поважністю причин його пропуску;

-переглянути та скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2014 р., справа № 308/1410/13-ц.

На обґрунтування заяви вказала, що про наявність судового рішення про стягнення заборгованості їй стало відомо лише 26.10.2017 р., копія заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2014 р. їй не надсилалася, а тому в силу вимог ст.ст.224-226 ЦПК України строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення закінчується 11.11.2017 р.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 р. (оскаржувана ухвала) у задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуальних строків для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення відмовлено, а заяву про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2014 р. - залишено без розгляду.

Представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати цю ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про перегляд заочного рішення по суті. Доводить про порушення норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не встановив точної дати, коли саме відповідачем було отримано копію заочного рішення, а тому висновок суду щодо початку перебігу строку та його закінчення базується на припущенні. Указує, що 13.05.2014 р. позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, однак відповідач про таку не знала (доказів зворотного немає), а тому суд першої інстанції повинен був відкласти розгляд справи та надіслати цю заяву відповідачу.

У відзиві на апеляційну скаргу Банк просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну та залишити ухвалу без змін як законну.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, із таких мотивів.

Суд виходив із недоведеності та необґрунтованості заяви, поданої відповідачем.

При цьому встановив, що копія заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.05.2014 р.у справі № 308/14010/13-ц була надіслана на зареєстровану адресу проживання відповідача 23.05.2014 р. (а.с.56). Відповідач брала участь у розгляді справи та була обізнана про ухвалене судом рішення, проте не вжила жодних заходів щодо його вчасного перегляду та оскарження.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його невідповідність обставинам справи.

Так, відповідач брала участь у судових засіданнях під час розгляду справи в суді першої інстанції. Зокрема,ОСОБА_3 була присутня у судовому засіданні, яке відбулося 28.04.2014 р., і знала, що наступний розгляд справи має відбутися 15.05.2014 р. об 11.00 год. (а.с.44). Однак, у судове засідання не з'явилася, а тому суд ухвалив заочне рішення у справі (а.с.51,52-54,55).

Відповідно до ч.3 ст.222 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент ухвалення судом заочного рішення) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомлення про вручення протягом двох днів з дня його складення або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Як видно з супровідного листа суду першої інстанції від 23.05.2014 р. (а.с.56) копія судового рішення від 15 травня 2014 р. надсилалася відповідачу, однак відомостей про те, чи була ця копія направлена рекомендованим листом із повідомленням про вручення, немає, як і немає підтвердження того, чи отримувала заявник копію рішення.

Окрім того, 13 травня 2014 р. Банком до Ужгородського міськрайонного суду була подана заява про збільшення позовних вимог (а.с.45-50).

Відповідно до ч.3 ст. 224 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

У нашому випадку суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального закону і замість того, щоб відкласти розгляд справи та повідомити відповідача про збільшенням Банком своїх позовних вимог, розглянув справу по суті, що призвело до істотного дисбалансу прав сторін у реалізації ними принципу змагальності.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в поновленні процесуальних строків для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, а це унеможливило як розгляд самої заяви по суті питання так і перегляд заочного рішення в апеляційному порядку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись п.3 ч.1 ст.161, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

2. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року скасувати, а питання поновлення процесуального строку та розгляду заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2014 року направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 4. Повне судове рішення складено 21 лютого 2018 року.

Судді: