Провадження №2/523/1406/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.11.2017р. звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власницею вказаної квартири, в ній проживає. Відповідачем є колишня дружина її сина ОСОБА_4 З жовтня 2016 року вона забрала свої речі, пішла жити за іншою адресою, яка позивачу не відома. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушує права позивача щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд прийшов до наступного.

Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.03.2000р., укладеного на Одеській Універсальній Біржі «Вітязь», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1

Згідно довідки від 19.11.2017 р. (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) на житловій площі в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 як син, ОСОБА_9-внук, ОСОБА_10-внук, та ОСОБА_3, яка зареєстрована за вищевказаною адресою з 30.06.2000 р. (а.с.6).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 повторно виданого 10.01.2014р. відділом ДРАЦС у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано 22.04.2008р. в Першому Суворовському відділі ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №205 (а.с.7)

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з актом, складеним 14.11.2017р. сусідами ОСОБА_11, ОСОБА_12І, ОСОБА_13, підписи яких завірені керівником дільниці №1 КП ЖКС «Північний» ОСОБА_14, відповідач ОСОБА_3 з жовтня 2016 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1

Крім того, в якості свідка була допитана ОСОБА_13, сусідка позивача, яка також підтвердила непроживання відповідача з кінця 2016 року.

Згідно з нормами ч.1 ст.156 ЖК України, члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житлом.

Відповідно до ст.7 Закона України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача факту непроживання відповідача без поважних причин понад один рік, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 втратила право користування житлом, тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273,280, 281,282,284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення та підписання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 16.02.2018 р.

Суддя: