Дата документу 30.01.2018
Справа № 334/7556/17
Провадження № 2/334/1465/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ПАТ Банк «ТРАСТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказує, що 13.07.2012р. між ПАТ Банк «ТРАСТ» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R091.0015995, відповідно до якого відповідачу було надано споживчий кредит в розмірі 17520,00 грн. Відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 11.07.2014р. згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток №1 до договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 19,99% річних та 2,29% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредити, відсотків та комісії за користування кредитом.

Відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, останній платіж відповідачем був здійснений 30.09.2013р. у сумі 1296,21 грн. Станом на 02.11.2017р. загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 27164,34 грн., з яких 8175,39 грн. заборгованість по кредиту, 760,24 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 4012,10 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 14216,61 грн. пеня. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у загальному розмірі 27164,34 грн., а також судові витрати у сумі 1600,00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити, застосувати позовну давність до заявлених вимог, оскільки кредитний договір був укладений на 24 місяці, тобто до 11.07.2014р., а з позовом банк звернувся лише 20.11.2017р., тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.07.2012р. між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №R091.0015995, відповідно до умов договору ПАТ Банк «ТРАСТ» надало відповідачу споживчий кредит в сумі 17520,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі згідно із Графіком погашення кредиту за Додатком №1 до Кредитного договору та сплатити за користування кредитом проценти у розмір 19,99% річних та 2,29% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.

Кредит було отримано позивачем 13.07.2012р., що підтверджується меморіальним ордером №Loan-15395 від 13.07.2012р. про перерахування коштів і не заперечується відповідачем.

Відповідно до п. 2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною Кредитного договору, відповідач зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів.

Відповідно до п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі,за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач останній платіж здійснив 30.09.2013р. у сумі 1296,21 грн. Станом на 02.11.2017р. загальна сума заборгованості відповідача перед банком становить 27164,34 грн., з яких 8175,39 грн. заборгованість по кредиту, 760,24 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, 4012,10 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 14216,61 грн. пеня.

Розмір заборгованості відповідачем не заперечується.

Представник відповідача подав до суду заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, за договором про надання банківських послуг, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України), щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено обов'язок позичальника погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів і комісії шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до Графіку погашення кредиту, розмір обовязкового щомісячного платежу становить 1296,21 грн. Дата останнього платежу 11.07.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював погашення заборгованості за кредитом до вересня 2013 року, останній платіж був здійснений 30.09.2013р., після чого припинив виконувати узяті на себе зобовязання за договором.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що несплата чергових щомісячних платежів виникла з жовтня 2013 року, дата останнього щомісячного платежу і кінцевий строк повного погашення кредиту за умовами договору 11.07.2014р., а з даним позовом банк звернувся до суду 20.11.2017р., тобто після спливу трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.