Справа № 405/893/18
Провадження № 2-н/405/34/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року. Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в порядку наказного провадження звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, аліментів на її (заявника) користь на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення заяви до суду, і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 31.01.2029 року, потім продовжувати стягнення аліментів з 01.02.2029 року на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до 11.12.2033 року.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Розглянувши в порядку наказного провадження заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, яка визначає альтернативну підсудність цивільних справ за вибором позивача, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Крім того, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом пяти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Відповідно до інформації управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 15 березня 2018 року, наданої на запит суду в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 03.11.1997 року значиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Бережинка.

Зазначена інформація також підтверджується фотокопією паспорту серії ЕА 330283, виданого на імя ОСОБА_2, в якому в розділі «Місце проживання» зазначено реєстрацію в с. Бережинці Кіровоградського району Кіровоградської області з 17.11.1997 року.

Окрім того, відповідно до змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, вбачається, що заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується, також довідкою № 240 від 02.02.2018 року, виданою виконкомом Бережинської міської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, яка долучена заявником по заяви про видачу судового наказу.

З огляду на зазначене, відзначається що місце проживання як заявника так і боржника не належить до території Подільського району міста Кропивницький, на підставі чого заяву про видачу судового наказу заявником ОСОБА_1 подано до Ленінського районного суду м. Кіровограда з порушенням правил підсудності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

На підставі викладеного та враховуючи, що зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 значиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Бережинка, крім того, заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що не відноситься до території Подільського району міста Кропивницький, при цьому, підстави для застосування положень ч. 1 ст. 28 ЦПК України, яка визначає підсудність цивільних справ за вибором позивача, - відсутні, приходжу до висновку, що заяву про видачу судового наказу подано до Ленінського районного суду м. Кіровограда з порушенням правил підсудності, на підставі чого у видачі судового наказу заявнику ОСОБА_1, - слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 160, п. 4 ч. 1, та ч. 2 ст. 161, ч.ч. 5,9 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ст. 258, ст. 260, ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, аліментів на її (заявника) користь на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення заяви до суду, і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 31.01.2029 року, потім продовжувати стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.02.2029 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до 11.12.2033 року.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5