Провадження №2/521/78/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 березня 2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління 29 серпня 2009 року, актовий запис № 625, та просила визначити місце проживання неповнолітньої дитини із нею, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

Сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від цього шлюбу є малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через відсутність порозуміння між батьками з питання визначення місця проживання сина позивач просить про визначити місце проживання дитини, разом з нею. У зв'язку з цими обставинами позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одесит від 17 січня 2018 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради.

Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позивача визнав у повному обсязі.

Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, був сповіщений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

29 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, було укладено шлюб, про що Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління був зроблений актовий запис № 625 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

Від цього шлюбу є малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 грудня 2010 року, запис №1128.

Сімейні відносини фактично припинені, сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин.

На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам дитини.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є малолітнім.

Виняткових обставин, які б свідчили про порушення прав дитини при її перебуванні з матір'ю ОСОБА_1, та можливістю за таких обставин бути розлученою зі своєю матір'ю, судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст. з Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Згідно із ст. 160СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи вищезазначене, також визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 141, 151, 153, 157, 159, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 267, 268, 271, 280 - 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління 29 серпня 2009 року, актовий запис № 625, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС витрати по сплаті державного мита покласти на ОСОБА_2, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 23 березня 2018 року

СУДДЯ Гуревський В.К.