Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гришка О.Я.,

з участю секретаря - Федорини А.А.,

представника позивача - Симоненка Т.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Селянсько-фермерського господарства «Світанок» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих безпідставним набуттям коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач Селянсько-фермерське господарство «Світанок» 01.09.2017 року звернулося до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих безпідставним набуттям коштів.

У позовній заяві Селянсько-фермерського господарства «Світанок» вказано, що 19.01.2017 року між СФГ «Світанок» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі. Згідно цієї угоди позивачу мала бути передана в користування земельна ділянка (пай) сільськогосподарського призначення загальною площею 3,4739 га, що розташована на території Оржицької селищної ради Полтавської області. Строк оренди повинен був складати 10 років, а розмір орендної плати - 8,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач вказує, що після підписання договору, однак до його державної реєстрації у встановленому законом порядку, на прохання відповідача позивачем СФГ «Світанок» здійснювались авансові платежі в рахунок орендної плати за землю на загальну суму 27113,00 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що пізніше в ході телефонної розмови з відповідачем, відповідальними особами СФГ «Світанок» було з'ясовано, що ОСОБА_3 зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, що була об'єктом договору оренди від 19.01.2017 року і передала його в оренду ПСП «ПриватАгро».

18.08.2017 року позивачем було подано заяву до КП «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради про державну реєстрацію договору оренди землі від 19.01.2017 року, у відповідь на яку 23.08.2017 року позивач отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Підставою для відмови слугувало те, що право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2017 року за №21820894 між ПСП «ПриватАгро» та ОСОБА_3

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач Селянсько-фермерське господарство «Світанок» просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Селянсько-фермерського господарства «Світанок» збитки, завдані внаслідок безпідставного набуття коштів в розмірі 27113,00 грн. та стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Провадження у справі було відкрито ухвалою судді Оржицького районного суду Смілянського Є.А. від 07.09.2017 року, тобто за правилами ЦПК України, який діяв до 15.12.2017 року. Судове засідання було призначене на 05.10.2017 року. В зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання 05.10.2017 року, розгляд справи було відкладено на 01.11.2017 року.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 01.11.2017 року було частково задоволено заяву представника відповідача про відвід судді Смілянського Є.А. Суддю Смілянського Є.А. було відведено від розгляду справи, справу було передано для проведення автоматизованого розподілу. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи, суддею, який має розглядати дану справу, було визначено суддю Гришка О.Я.

Ухвалою судді Оржицького районного суду Полтавської області Гришка О.Я. від 07.11.2017 року справу було прийнято до розгляду, розгляд справи було призначено на 06.12.2017 року. В судове засідання 06.12.2017 року представник відповідача ОСОБА_2 не з'явився, направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку тим, що він в якості захисника бере участь у іншому судовому засіданні у іншому суді. Розгляд справи було відкладено на 05.01.2018 року.

У зв'язку з набранням 15.12.2017 року в Україні чинності нової редакції ЦПК України, з огляду на характер правовідносин, що виникли між сторонами, з врахуванням думок учасників справи, ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 05.01.2018 року було визначено, що розгляд даної цивільної справи необхідно проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 30.01.2018 року, відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.01.2018 року засобами поштового зв'язку до суду надійшов письмовий відзив представника відповідача у справі ОСОБА_2 на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що сторона відповідача заявлені до неї позовні вимоги не визнає; також представник відповідача зазначає, що договір оренди землі між відповідачем та позивачем укладений не був, відповідач не отримував від позивача коштів, які б призначалися за оренду землі згідно Договору від 19.01.2017 року, підписи у договорі оренди землі від 19.01.2017 року, у видаткових касових ордерах від 19.01.2017 року, від 19.08.2017 року та у платіжній відомості №ВЗП-002464 належать не відповідачеві. Представник відповідача повідомив, що видатковий касовий ордер від 19.08.2017 року на суму 5302 грн. та платіжна відомість від 18.08.2017 року на суму 3178 грн. датовані пізнішою датою ніж лист-вимога відповідача до позивача від 16.08.2017 року.

30.01.2018 року у справі було проведено підготовче засідання, в якому судом було виконано вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за наслідками проведення підготовчого засідання, підготовче засідання було закрито, справу було призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28.02.2018 року.

До суду засобами поштового зв'язку також надійшла відповідь представника позивача Симоненка Т.В. на відзив представника відповідача ОСОБА_2, в якій представник позивача вказав, що підпис орендодавця у договорі оренди землі від 19.01.2017 року належить відповідачеві, причиною того, що видатковий касовий ордер від 19.08.2017 року на суму 5302 грн. та платіжна відомість від 18.08.2017 року на суму 3178 грн. датовані пізнішою датою ніж лист-вимога відповідача до позивача від 16.08.2017 року, оскільки, після того, як відповідач дізналась про направлення на її адресу вказаного листа-вимоги, вона з'явилася на підприємство і попросила кошти на завершення оформлення документів на успадковану земельну ділянку, підтвердивши свій намір передати цю ділянку позивачеві в оренду, в зв'язку з чим відповідач отримала відповідні кошти.

До суду засобами поштового зв'язку надійшло заперечення представника відповідача ОСОБА_2, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, повторно висловився про те, що позивач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував, що відповідач отримувала будь-які кошти за нібито укладений договір.

28.02.2018 року за клопотанням представника відповідача, який не з'явився в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 22.03.2018 року.

В судовому засіданні 22.03.2018 року представник позивача свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилався на обставини та доводи, що викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив представника відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.03.2018 року позов не визнав, підтримав доводи, викладені ним у відзиві на позовну заяву та у запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов СФГ «Світанок» про відшкодування збитків завданих безпідставним набуттям коштів не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 січня 2017 року між ОСОБА_3та Селянсько-фермерським господарством «Світанок» було підписано договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2. У договорі зазначено, що строк дії договору становить 10 років. Сторонами 19 січня 2017 року було підписано акт прийому-передачі вказаної земельної ділянки (а.с. 27-30).

Згідно видаткових касових ордерів від 19.01.2017 року, завірені копії яких позивачем надано суду, ОСОБА_3 отримала кошти в загальній сумі 18633,00 грн., підставою виплати зазначено: виплата орендної плати за земельний пай за 2014, 2015 та 2016 рік (а.с.а.с. 10, 12). Згідно видаткового касового ордера від 19.08.2017 року, завірену копію якого позивачем надано суду, ОСОБА_3 отримала кошти в сумі 5302,00 грн., підставою виплати зазначено: виплата орендної плати за земельний пай 2017 рік (а.с. 11). Відповідно до платіжної відомості №ВЗП-002464 за серпень 2017р., завірену копію якого позивачем надано суду, ОСОБА_3 виплачені кошти в сумі 3178,00 грн. (а.с. 11).

Належних та допустимих доказів того, що у вказаних видаткових ордерах, платіжній відомості підпис одержувача коштів не належить відповідачу, суду не надано.

18.08.2017 року СФГ «Світанок» подало до Комунального підприємства «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради заяву про державну реєстрацію договору оренди на земельну ділянку з ОСОБА_3 Рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради від 23.08.2017 року відмовлено СФГ «Світанок», у державній реєстрації іншого речового права на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, оскільки за даною земельною ділянкою за номером 21820894 від 02.08.2017 року, зареєстроване заявлене право між ПСП «ПриватАгро» та ОСОБА_3 (а.с. 13).

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації.

За змістом ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Суд приходить до висновку, що сторона позивача не довела, що відповідач отримав від позивача кошти в сумі 27113 грн. без достатньої правової підстави. В судовому засіданні представник позивача не заперечував той факт, що позивачем орендується інша, ніж спірна, земельна ділянка, належна позивачу (з цільовим призначенням: для ведення тованого сільського господарського виробництва), однак, представник позивача не надав суду інформації (та відповідних доказів) щодо розміру такої земельної ділянки, дати та підстави виникнення права власності та цю земельну ділянку, дати укладення договору оренди, строку дії такого договору, розміру орендної плати, доказів того, що кошти в сумі 27113 грн. були виплачені не в якості орендної палати за використання позивачем згаданої земельної ділянки.

Зі змісту наданих позивачем касових ордерів та платіжної відомості неможливо зробити однозначний висновок, що кошти в сумі 27113 грн. були виплачені позивачем відповідачу в якості авансових платежів в рахунок орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 19.01.2017 року, підписаного позивачем та відповідачем (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), оскільки, у вказаних документах не зазначено однозначно, що кошти виплачувались саме в якості авансових платежів за вказаним договором оренди землі.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 202-203, 210, 640, 792, 1212 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Селянсько-фермерського господарства «Світанок» (місцезнаходження: с. Заріг, Оржицький район, Полтавська область, 37740, ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про відшкодування збитків завданих безпідставним набуттям коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 28.03.2018 року.

Суддя