Справа № 548/281/18
Провадження № 2/548/242/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Комаренко В.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи його тим, що йому ОСОБА_1 Рішенням ОСОБА_2 міської ради за №171 від 21.03.2000 року, надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,0080 га для будівництва гаража по вул. Шевченка, 19.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з"явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, зазначивши, що міська рада позов визнає повністю.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені.

Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до виписки з рішення №245 засідання виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 18.04.2000 року було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6.0 х 4.0 на земельній ділянці по вул. Шевченка, 19 на основі рішення міської ради № 17 від 21.03.2000 року.

Архітектором району 18 квітня 2000 року надано дозвіл за № 879/103 на проведення будівельних робіт.

Оскільки завезені позивачем на земельну ділянку будівельні матеріали почали катастрофічно розкрадатися невідомими особами, позивач був змушений негайно розпочати будівництво гаража загальною площею 24,2 кв.м., при цьому затвердженого проекту позивач не встиг отримати.

Під час проведення будівельних робіт ним були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, та з початку будівництва до його завершення жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

Вже після завершення будівництва фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, інженером з інвентаризації нерухомого майна 28 листопада 2017 року був виготовлений технічний паспорт на гараж №8 по вул. вулиця Шевченка, № 19, в м. Хорол.

Згідно Довідки про вартість та технічний стан нерухомого майна від 08.12.2017 року, наданою фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, інженером з інвентаризації нерухомого майна, вартість гаража становить 56 223 грн.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради за № 240 від 19 грудня 2017 року присвоєно побудованому позивачем гаражу адресу вулиця Шевченка, 19, гараж № 8, місто Хорол.

Після чого позивач 12.01.2018 року звернувся з заявою до ОСОБА_2 міської ради щодо прийняття рішення про виділення земельної ділянки у приватну власність в м. Хоролі по вул. Шевченка, 19 на якій розташований збудований позивачем гараж.

На що 16.01.2018 року отримав лист-відмову за вих.№ 70/03-03, в якому зазначено, що виділення земельної у приватну власність можливе лише за умови надання до ОСОБА_2 міської ради копії документів на право власності на будівлю гаража розташованого на цій земельній ділянці.

З отриманим технічним паспортом на гараж та іншими документами позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 з метою реєстрації права власності у встановленому порядку на збудованих ним гараж, але позивачу було письмово відмовлено в реєстрації права власності нерухомого майна та запропоновано звернутись для вирішення цього питання до суду.

Відповідно до приписів ч.2 ст.316 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із вимогами ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 316 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.392 Цивільного Кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст.15, 16, 328, 331,392, ЦК України , ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на збудований капітальний гараж №8 розташований по вулиці Шевченка, 19 в місті Хорол Полтавської області, загальною площею 24,2 кв. м., з правом отриманням відповідних правовстановлюючих документів.

Повернути ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 «Б» Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 31 січня 2018 року за квитанцією № 0.0.952982294.1 в сумі 704, 80 грн., тобто в розмірі 352 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 20.03.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна