печерський районний суд міста києва
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Литвинової І. В.,
при секретарі судових засідань - Чепізі Є. І.,
вирішуючи у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбатрос» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги, Одеська філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про відшкодування матеріальних збитків, -
У провадженні суду перебувала цивільна справа за вказаним позовом, у якій 10.01.2018 постановлено рішення суду про задоволення вимог і стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ТОВ «Альбатрос» 10 656 грн.
У зв'язку із поданням відповідачем Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України апеляційної скарги на рішення суду від 10.01.2018, матеріали цивільної справи було направлено до Апеляційного суду м. Києва для їхнього розгляду в апеляційному порядку.
Проте 22.02.2018 апеляційною інстанцією повернуто цивільну справу для виконання вимог ч. 3 ст. 365 ЦПК України, а саме для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися, про час, дату і місце судового засідання, призначеного для ухвалення додаткового рішення повідомлялися належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Таким чином, слід прийти до висновку, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення відшкодування матеріальних збитків з відповідачів, які є державними органами і шкода заподіяна їхніми неправомірними діями.
Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За частиною 6 вказаної статті Кодексу, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, суд стягує несплачену суму судового збору при ухваленні судового рішення.
Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», у частині 1 статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 1600 грн.
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, передбачено збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно, сума судового збору, яку належить сплатити відповідачу, згідно з вимогами статті 141 ЦПК України, дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на січень 2017 року, а саме 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», ст.ст. 1-19, 141, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь спецфонду Державного бюджету суму судового збору у розмірі 1600 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.
Суддя І. В. Литвинова