Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/3084/17 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №279/3084/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2017 року, яке ухвалене під головуванням судді Невмержицької О.А. у м. Коростені,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 Просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 16 592,66 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2016 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Незважаючи на судове рішення, відповідач аліменти не сплачує, хоча офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату. Станом на 01 липня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 9 226,55 грн. за період з 06 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 06 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року в сумі 2 762 грн. 64 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині визначення розміру пені, що підлягає до стягнення, скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що суд не взяв до уваги зміни до ст.196 СК України, які відбулися у травні місяці 2017 року. Окрім того, відповідач станом на день звернення із апеляційною скаргою не здійснив жодного платежу щодо погашення заборгованості.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 2 762,54 грн. за спірний період, суд першої інстанції застосував положення частини першої ст.196 Сімейного кодексу України, за змістом якої при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто норми, яка діяла у такій редакції до 08 липня 2017 року.

Апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні норми матеріального права.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, Коростенським міськрайонним судом Житомирської області, на виконання рішення від 10 листопада 2016 року в справі №279/4286/16-ц, виданий 05 грудня 2016 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на період навчання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки доходів, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2016 року і до закінчення останньою навчання, тобто до 28 лютого 2018 року, без урахування часу канікул, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку (а.с.7).

Відповідно до довідки-розрахунку нарахування заборгованості з аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, складеної державним виконавцем відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції, станом на 01 липня 2017 року борг становить 9 226,55 грн. (а.с.8).

Статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Частиною першою зазначеної статті зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів 09 серпня 2017 року, тобто коли частина перша статті 196 СК України набула чинності в новій редакції (а.с.1).

На зміни, внесені до Сімейного кодексу України вищезазначеним Законом, суд першої інстанції уваги не звернув, так само як і не звернув увагу на дату звернення ОСОБА_1 із позовом, та застосував редакцію норми матеріального права, яка вже не діяла, а відтак не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення спору.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.

У даному випадку слід урахувати, що суд першої інстанції ухвалив рішення про часткове задоволення позову 14 листопада 2017 року.

Отже, неустойку (пеню) за кожен місяць необхідно рахувати таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені).

Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

За таких обставин, неустойка (пеня) за період з 06 вересня 2016 року по 01 липня 2017 року становить 26 368,78 грн.: вересень 2016 року х 1% х 409 дн. = 3 446,89 грн.; жовтень 2016 року х 1% х 378 дн. = 6 854,35 грн.; листопад 2016 року х 1% х 348 дн. = 3 610,50 грн.; грудень 2016 року х 1% х 317 дн. = 2 338 грн.; січень 2017 року х 1% х 286 дн. = 2 490,20 грн.; лютий 2017 року х 1% х 258 дн. = 1 843,41 грн.; березень 2017 року х 1% х 227 дн. = 1 950,07 грн.; квітень 2017 року х 1% х 197 дн. = 1 253,27 грн.; травень 2017 року х 1% х 166 дн.= 1 381,73 грн.; червень 2017 року х 1% х 136 дн. = 1 200,36 грн.

Проте, частиною першою статті 196 СК України встановлено обмеження щодо загального розміру неустойки за прострочення сплати аліментів - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами.

Оскільки загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів становить 26 368,78 грн., а заборгованість за аліментами складає 9 226,55 грн., то із урахуванням обмеження, встановленого статтею 196 СК України, до стягнення підлягає сума, що не перевищує 9 226,55 грн.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення, яким позов задовольняє частково, стягуючи з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 9 226 грн. 55 коп., відмовляючи у стягненні решти, тобто - у стягненні 7 366 грн. 11 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави стягується судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 листопада 2017 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1; фактична адреса проживання: Житомирська обл., Коростенський район, с. Ковбащина; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1; фактична адреса проживання: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 06 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року в сумі 9 226 грн. 55 коп.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1; фактична адреса проживання: Житомирська обл., Коростенський район, с. Ковбащина; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь держави 752 грн. 64 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 березня 2018 року.

Головуюча Судді: