Справа № 636/181/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передання справи на розгляд іншому суду

08 листопада 2018 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Селеверстової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до Чугуївського міського суду з позовною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором CL507-700/1453/2007 від 01.08.2007 року в сумі 25077,47 доларів США.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 04.05.2017 року вказану позовну заяву було повернуто позивачу у звязку з її непідсудністю Чугуївському міському суду Харківської області з тих підстав, що один з відповідачів зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 10.08.2017 року скасовано вищевказану ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області, а справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В судове засідання представник позивача та відповідачі не зявились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 05.09.2017 року відкрито провадження по даній справі.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147 - VІІІ, яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вимогами ч. 15 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Представником позивача в позовній заяві зазначено адресу місця проживання відповідачів як в селищі Новопокровка Чугуївського району Харківської області по вулиці Пушкіна, 5.

Між тим, відповідно до повідомлення з Управління державної міграційної служби України у Луганській області за № 12/4-2554, яке надійшло до суду 31.01.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована з 21.10.2014 року в місті Рубіжне Луганської області по вулиці Хлібзаводській, 25.

Крім того, 08.02.2018 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на позовну заяву по даній справі про заперечення проти задоволення позовних вимог. В даному відзиві він зазначає адресу його фактичного місця проживання як в ІНФОРМАЦІЯ_3 по вулиці, 25, та вказує адресу місця реєстрації як в селищі Новопокровка Чугуївського району Харківської області по вулиці Пушкіна, 5.

В підтвердження зазначеного фактичного місця проживання ОСОБА_1 надав до суду копію акту про встановлення фактичного місця проживання, складеного від 29.01.2018 року за підписом адміністратора Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської (або голови ОСББ) та за підписами сусідів (свідків), про те, що ОСОБА_1 з серпня 2013 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду 08.02.2018 року надійшов письмовий відзив на позовну заяву по справі, і в цьому відзиві вона також вказує адресу її фактичного місця проживання як в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Поштові відправлення суду у вигляді судових повісток про виклик, які були направлені відповідачам за адресою: селище Новопокровка Чугуївський район Харківська область по вулиці Пушкіна, 5, повернулись до суду неврученими з позначками причин невручення «інші причини» із зазначенням на конвертах «нет дома».

Таким чином, з наведеного вбачається, що представник позивача ввів в оману суд апеляційної інстанції щодо підсудності даної справи Чугуївському міському суду Харківської області.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, а відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та також фактично проживає по зазначеній адресі, вбачається, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Чугуївського міського суду Харківської області.

Відповідно до ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. №3477-IV, визначено те, що практика Європейського суду з прав людини визнається самостійним джерелом права в Україні і є обов'язковою для застосування судами України.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Виходячи з наведеного, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

За таких підстав, справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду, територіальна юрисдикція (підсудність) якого поширюється на місце проживання відповідачів по справі.

Вимогами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Тому, в даному випадку суд вважає за необхідне передати дану цивільну справу на розгляд Рубіжанському міському суду Луганської області, тобто до суду за встановленим фактичним місцем проживання відповідачів по справі.

Керуючись ст. ст. 5, 27, 28, 31, 258-260 ЦПК України, ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року», ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №636/181/17, провадження №2/636/165/18, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Рубіжанському міському суду Луганської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: