У Х В А Л А

19 березня 2018 року

м. Київ

справа № 756/2109/16-ц

провадження № 61-5487св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коротуна В. М. (суддя-доповідач), КурилоВ. П., Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, на рішення Оболонського районного суд м. Києва від 20 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду

м. Києва від 24 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК Україниу редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Оболонського районного суд м. Києва від 20 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада

2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований 08 вересня

2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, розірвано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо визначення місця проживання дитини з батьком відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У грудні 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком, й передати в цій частині справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної в

м. Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, на рішення Оболонського районного суд м. Києва від 20 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду

м. Києва від 24 листопада 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська