Провадження № 6/522/192/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання державного виконавця Другого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа, до виконання зобовязань зведеного виконавчого провадження АСВП №55447043.

Судом установлено, що в провадженні Другого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження АСВП №55447043 до складу якого входять виконавчі провадження АСВП №53548212 та АСВП №53811302.

10.03.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №53548212 та 26.04.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №53811302. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

27.09.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АСВП №53548212, якою накладено арешт на все майно належне боржнику на праві власності.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що згідно довідки з Пенсійного фонду України боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує.

Згідно відповіді з ДФС України інформація про місце роботи боржника відсутня.

Згідно відповіді ДФС про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями інформація відсутня.

Згідно відповіді ОСОБА_3 України в Одеській області встановлено, що боржник зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, Одеса, НОМЕР_1 виданий 28.03.1996 року Центральним РО м.Одеси.

28.09.2017 року державним виконавцем направлено виклик ОСОБА_2 зявитись 06.10.2017 року до Другого Приморського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області не зявилась.

Згідно довідки ТРСЦ №5141 за боржником зареєстроване рухоме майно TOYOTA PRADO, 2007 року виготовлення, н/з НОМЕР_2, однак звернути стягнення на майно не вдається можливим у звязку з тим, що вищевказане майно перебуває в заставі у іншого банку.

Згідно відповіді ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕА №631420 від 25.01.2008 року.

Відповідно до акту державного виконавця, виходом за адресою, вказаною у виконавчому документі, боржника не знайдено.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровані обєкти нерухомості, однак звернути стягнення не вдається можливим у звязку з дією мораторію на стягнення майна яке виступає як забезпечення кредиту в іноземній валюті (інформаційну довідку додаю).

Станом на сьогоднішній день вимоги виконавчих документів боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, вважає за необхідне звернутися до суду із даною заявою.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років) , вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

При розгляді заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання, оскільки державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Керуючись ст.441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: Н.А. Ільченко