Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 14 лютого 2018 року

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого- судді Балаби О.А.,

при секретарі Редько А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 735/33/18 за позовом ОСОБА_1 до Коропської селищної ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

09.01.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що 18 жовтня 2003 року помер її батько ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна батька за законом. До складу спадщини, крім іншого майна, входить право на земельну частку (пай) площею 2,64 в умовних кадастрових гектарах. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивачка не має змоги, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено.

У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надіслали.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилась 16.09.1977 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження її батьками є: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

18 жовтня 2003 року помер батько позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія 1-ЕЛ № 176588). За життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Вольниця» розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджувалось втраченим сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0126982 виданого Коропською районною державною адміністрацією 23 серпня 1996 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року та зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів за № 977.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 за законом є ОСОБА_1, яка прийняла спадщину.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2017 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) за аналогією закону, здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, - шляхом пред»явлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку, спадкування.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 18.12.2017 року в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Вольниця» с. Рождественське (Жовтневе) є запис про те, що на гр. ОСОБА_2 зареєстровано 23 серпня 1996 року сертифікат серія ЧН № 0126982 (реєстраційний номер 977). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,64 га. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 18 жовтня 2003 року становить 19315, 00 гривень.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. 392 ЦК України, ст. ст . 12, 81, 200, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП „Вольниця, с. Рождественське Коропського району, Чернігівської області, розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яке підтверджувалось втраченим сертифікатом серії ЧН № 0126982 виданого 23 серпня 1996 року на імя ОСОБА_2, який помер 18 жовтня 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Балаба О. А.