Справа № 697/2158/18
Провадження № 2/697/812/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участі секретаря судового засідання Десятник О.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Каневі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади с. Луковиця Канівського району в особі Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 16.01.1987 року померла ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина , що складається з житлового будинку № 21 з надвірними спорудами розташованого по вул. Центральна в с. Луковиця Канівського району Черкаської області. Дану спадщину в рівних частках по 1/4 частині прийняли її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. З цих спадкоємців про право на спадщину за законом отримав ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інші спадкоємці свідоцтва про спадщину не отримали та невдовзі померли, а саме: ОСОБА_5, 06.04.1993 року , ОСОБА_6 27.01.1992 року. Після їх смерті належну їм спадщину ніхто не прийняв. 19.12.2002 року помер батько позивачки ОСОБА_4, після якого належну йому 1/4 частину житлового будинку № 21 з надвірними спорудами, розташованих по вул. Центральній в с. Луковиця, своєчасно прийняла та безперервно опікується будинком позивач. 16.05.2017 року помер ОСОБА_3, після смерті якого належну 1/4 частину будинку своєчасно пийняла позивач по справі. Фактично з 2002 року позивач проживає в даному будинку та всі витрати по утриманню будинку несе вона. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку №21 по вул. Центральна в с. Луковець Канівського району Черкаської області в порядку набувальної давності.

Позивачка до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності просила вимоги задовольнити. Свої інтереси доручила представляти представнику ОСОБА_7

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав телефонограму про розгляд справи без їх участі,позовні вимоги визнали та не заперечують щодо їх задоволення.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали позовної заяви судом встановлено наступне.

16.01.1987 року померла ОСОБА_2, якій належав будинок № 21 по вул. Центральній в с. Луковиця Канівського району ( а.с.18).

Після її смерті спадщину прийняли її сини: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 помер 27.01.1992 року, після його смерті спадщину ніхто не приймав ( а.с.10,11).

ОСОБА_5 помер 06.04.1993 року, після його смерті спадщину також ніхто не приймав (а.с. 12,13).

19.12.2002 року помер батько позивачки - ОСОБА_4, спадщину після його смерті прийняла позивач ОСОБА_1 (а.с.27-42).

16.05.2017 року помер дядько позивачки - ОСОБА_3, після смерті якого належну 1/4 частину будинку своєчасно за законом прийняла позивач по справі ( а.с.45-81).

Як встановлено в судовому засіданні власником 1/2 частини будинку є позивач, яка з 2002 року проживає в даному будинку та несе витрати по його утриманню, а фактичними власниками іншої 1/2 частини будинку були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 1/4 часткі кожний.

Відповідно до п.11 ч.1ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника майна.

Відповідно до положень ч. 1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другаст.344 ЦК України).

Відповідно до пункту 14 Постанови ВССУ виходячи зі змісту частини першої ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає встановленим, що позивач добросовісно, відкрито та безперервно на протязі 16 років користується та володіє 1/2 часткою будинку, що належала її батьку та дядьку, тому суд вважає, що наявні законні підстави для визнання за позивачем право власності за набувальною давністю на 1/2 частку будинку №21 по вул. Центральна в с. Луковець Канівського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що є підставою для державної реєстрації права власності позивача на вказаний будинок.

За таких обставин суд приходить до переконання про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.328,344,346 ЦК України, ст.ст.12,81,89,263,280,284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади с. Луковиця Канівського району в особі Григорівської сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку № 21 з надвірними спорудами, розташованих по вул. Центральна в с. Луковиця Канівського району Черкаської області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий підпис ОСОБА_8

з оригіналом згідно: оригінал зберігається в матеріалах справи № 697/2158/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_8