Справа № 495/1617/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 березня 2018 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку на період навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку на період навчання у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання представника позивачки не зявився, але надав заяву згідно якої просив судове засідання провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнав, не заперечув проти їх задоволення, судове засідання провести у його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо 187 відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Позивачка ОСОБА_1 є донькою відповідача.

Спільна донька являється студенткою 3 курсу Білгород-Дністровського державного аграрного технікуму, денна форма навчання, спеціальність організація виробництва, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровського державного аграрного технікуму від 13.09.2017 року №358.

Повнолітня дитина навчається на денній формі навчання, можливості працювати не має, власних доходів не має, потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням, а саме: проживання в гуртожитку, придбання продуктів харчування, транспортних витрат, канцелярських товарів та одягу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що обовязок утримувати повнолітню дитину у період навчання лежить на обох батьках, а не лише на матері.

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обовязку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобовязаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Зважаючи на те, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини, в тому числі і по її утриманню, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відновідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.199, 200 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку на період навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у звязку з продовженням навчанням у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2018 року до закінчення навчання або до досягнення дитини двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави в розмірі 704,80 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя