Справа № 466/9556/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/3022/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 травня 2016 року у складі судді Луців-Шумської Н.Л. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №017-2008-767 від 26 березня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 24 травня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1 в користь ПАТ «Універсал Банк» за Кредитним договором № 017-2008-767 від 26.03.2008 р. заборгованість по сумі кредиту в розмірі 245,15 дол. США за курсом НБУ на 24.05.2016 р. становить 6 159,07 грн., сума дострокового стягнення кредиту - 52 483,36 дол. США - 1 318 575, 77 грн., відсотки - 1 770, 34 дол.США - 44 477, 48 грн., підвищені відсотки - 26, 43 дол.США - 664, 02 грн., всього - 1 369 876, 34 грн., судовий збір - 16 894, 15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІПН:НОМЕР_1 в користь держави судовий збір - 16 894, 15 грн.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що банком не було направлено на його адресу жодних повідомлень, листів, вимог,тощо щодо дострокового повернення кредиту у зв`язку з простроченням сплати чергового платежу за кредитом та /або процентів за користування кредитом понад 2 місяці а тому згідно з п.5.2.5. договору слід вважати що термін погашення кредиту достроково, який повинен був бути погашеним до 10.03.2013 року, у частині що стосується солідарного обов`язку погашення такого поручителем, не настав, відповідно у суду не було підстав для стягнення такого з поручителя.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24 травня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання позивач та відповідач не з»явилися, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, тому колегія суддів відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України вважає за можливим здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позов посилався на вимоги ст.ст. 1054, 1049, 526, 530, 629, 610, 611, 553, 554 ЦК України та виходив з того, що 26.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 017-2008-767, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 55000 доларів США з терміном користування кредитом до 10.03.2038 року. Позичальник зобов'язувався сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 12,45% річних щомісяця, згідно графіка щомісячних платежів, а в разі користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних, яка застосовується до всієї простроченої суми основного боргу. Позивач вказував на те, що відповідачем ОСОБА_3 умови договору не виконуються.

Відповідно до наданого розрахунку банку станом на 28.04.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з: - простроченої заборгованості по сумі кредиту в розмірі 245,15 доларів США, суми дострокового стягнення кредиту в розмірі 52483,36 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1770,34 доларів США, підвищених відсотків в розмірі 26,43 доларів США.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору, зокрема, не здійснював своєчасного погашення основного боргу та відсотків за користування кредитними коштами в установлені кредитним договором строки.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 017-2008-767.

Пунктом 1.1 договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 017-2008-767 від 26.03.2008 року, в повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, а відповідачем ОСОБА_2. не надано суду доказів того, що порука з якихось причин припинилася, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

До березня 2015 року позичальником умови договору виконувались у належний спосіб із незначними порушеннями виконання його умов щодо строків здійснення платежів, однак з березня 2015 року виконання умов кредитного договору відповідачем припинено.

Зважаючи на припинення виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість за Кредитним договором № 017-2008-767 від 26.03.2008 р. заборгованість по сумі кредиту в розмірі 245,15 дол. США (за курсом НБУ на 24.05.2016 р.) становить 6 159,07 грн., відсотки - 1 770, 34 дол.США - 44 477, 48 грн., підвищені відсотки - 26, 43 дол.США - 664, 02 грн., всього - 51 300грн 57 коп.

Крім цього, Банк, користуючись своїм правом у випадку неналежного виконання умов договору на стягнення достроково усієї суми кредиту, просив про стягнення, також, достроково 52483,36 доларів США, що еквівалентно 1 318 575,77грн. станом на 24.05.2016 року.

Колегія суддів вважає, що стягнення поручителя суми боргу, що виник внаслідок неналежного виконання боржником своїх обов'язків за договором є підставним та таким, що відповідає вимогам закону (ст.ст. 1054, 525, 526, 530, 1050, 612, 546, 541, 554, 559, 553, 611, 1048, 1049 ЦК України), та умовам договорів кредиту та поруки.

Зважаючи на вказане вимоги про стягнення з відповідача суми боргу, що виник внаслідок неналежного виконання умов договору позичальником слід вважати обґрунтованими.

Однак, що стосується вимог про стягнення суми боргу (виплата якого не настала) достроково, в частині вимог до поручителя, то колегія суддів вважає, що такі є безпідставними та такими, що в частині, що стосуються поручителя до задоволення не підлягали.

Так, дійсно, відповідно до змісту ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у випадку якщо договором встановлено обов'язок повернення кредиту частинами, в разі прострочення повернення чергової частини кредиту, Банк має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився та сплати відсотків.

Однак, як вбачається із змісту укладеного між сторонами кредитного договору реалізація вказаного права Банку була передбачена у певному порядку.

Так, відповідно до п. 5.2.5 кредитного договору відповідно до ст.ст. 526 та 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче (зокрема прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування Кредитом понад 2 місяців) та направлення Кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення Кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) Позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення Кредитором Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Зважаючи на вказаний пункт договору слід вважати, що право Банку на стягнення достроково суми кредиту, час сплати якого не настав може бути реалізоване лише у передбачений вказаним пунктом договору спосіб.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні представником позивача жодних повідомлень, листів, вимог, тощо у передбаченому вказаним пунктом договору порядку позичальнику Банком не направлялось.

Зважаючи на вказане слід вважати, що термін погашення кредиту достроково, який повинен був бути погашеним до 10.03.2038 року, у частині, що стосується солідарного обов'язку погашення такого поручителем, - не настав, відповідно у суду не було підстав для стягнення такого з поручителя, який як вбачається із доводів скарги проти цього заперечує.

Вказаним слід визнати частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги та таку задовольнити частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи

Враховуючи вказане, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1 в користь ПАТ «Універсал Банк» за Кредитним договором № 017-2008-767 від 26.03.2008 р. заборгованість по сумі кредиту в розмірі 245,15 дол. США (за курсом НБУ на 24.05.2016 р.) становить 6 159,07 грн., відсотки - 1 770, 34 дол.США - 44 477, 48 грн., підвищені відсотки - 26, 43 дол.США - 664, 02 грн., всього - 51 300грн 57 коп.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому відповідно до задоволених вимог позову та апеляційної скарги слід вирішити питання судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1 в користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір - 135 грн 19 коп.

Стягнути з ПАТ «Універсал Банк» в користь держави судовий збір в розмірі в розмірі 3886 грн 76 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24 травня 2017 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1 в користь ПАТ «Універсал Банк» за Кредитним договором № 017-2008-767 від 26.03.2008 р. заборгованість по сумі кредиту в розмірі 245,15 дол. США (за курсом НБУ на 24.05.2016 р.) становить 6 159,07 грн., відсотки - 1 770, 34 дол.США - 44 477, 48 грн., підвищені відсотки - 26, 43 дол.США - 664, 02 грн., всього - 51 300грн 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1 в користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір - 135 грн 19 коп.

Стягнути з ПАТ «Універсал Банк» в користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі в розмірі 3886 грн 76 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 березня 2018 року.

Головуючий

Судді