№336/5099/17
пр.№ 2/336/227/2018
13 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Суркової В.П.,
при секретарі Прохоровій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні власністю, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.
З березня 2005 року у квартирі зареєстрована колишня дружина її сина ОСОБА_2, відповідач у справі. 21.07.2017 року її син ОСОБА_5, помер.
У травні 2016 року відповідач виїхала з квартири на постійне проживання до іншого жилого приміщення, при цьому забрала всі свої речі, комунальні послуги не сплачує, місце її проживання позивачу невідомо.
Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі перешкоджає їй розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.
Посилаючись на наведене, просила усунути перешкоди в користуванні власністю та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 76 в будинку № 7а по вул. Центральній в м. Запоріжжі.
В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову з підстав, викладених у позові та додатково пояснила, що раніше її син ОСОБА_5І з відповідачем мешкали у спірній квартирі, сімейні стосунки не склалися, шлюб між ними розірвано і тому у травні 2016 року відповідач залишила квартиру і поїхала до своїх батьків у Чернігівську область. Неодноразово пропонувала відповідачу знятися з реєстраційного обліку, але отримала відмову.
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила.
За згодою позивача і у відповідності до вимог ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення позову, пояснивши, що вона доводиться дочкою позивача, мешкає разом з нею, підтвердила, що відповідач з травня 2016 року у спірній квартирі не проживає.
Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.
Вислухавши пояснення позивача, третьої особи ОСОБА_3, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва № 8022 від 15.01.1999 року, належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 12).
Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 17.08.2017 року, ОСОБА_2 з 24.05.2005 року по теперішній час зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідач доводиться позивачу колишньою невісткою, шлюб між сином позивача ОСОБА_5 та відповідачем розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2016 року (а.с. 12).
За положеннями ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що з 1973 року вона мешкає в будинку № 7а по вул. Центральній в м. Запоріжжі. З цього часу знайома з позивачем, постійно спілкується з нею. Колишня невістка позивача ОСОБА_2 виїхала з квартири десь у травні 2016 року, бачила як вона вантажила свої речі на машину, поїхала до своїх батьків.
Аналогічні за змістом пояснення дала свідок ОСОБА_7
З акту комісії сектору по роботі з абонентами комунального підприємства «Наше місто» від 30.09.2017 року випливає, що з травня 2016 року відповідач у спірній квартирі не проживає (а.с. 22).
Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає у ній понад один рік, тому наявні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. 319, ч. 1, 2 ст. 386, ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81,141, 263- 265, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю квартирою № 76 в будинку № 7а по вул. Центральній в м. Запоріжжі.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 76 в будинку № 7а по вул. Центральній в м. Запоріжжі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Суркова