Провадження № 2/537/1192/2018
Справа № 537/4560/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря Герасименко Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 19.11.1999 у Палаці шлюбів м. Кременчука за актовим записом № 1144 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гориславець».

На обґрунтування позову зазначила, що 19.11.1999 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Шлюб у обох повторний. Вказала на те, що більше 10 років вони з відповідачем не проживають однією сім»єю та не підтримують шлюбних відносин. Причиною розпаду сім»ї є різні непорозуміння, які виникали між ним, що призвело до взаємної відчуженості. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій зазначив, що у зв»язку із зайнятістю на роботі з»явитися у судове засідання не має можливості, проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 183 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 19.11.1999 у Палаці шлюбів м. Кременчука за актовим записом № 1144, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ № 040920.

Як вбачається із пояснень позивача ОСОБА_1 та не заперечувалося в заяві відповідачем, подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть, разом не проживають більше 10 років.

Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, різними сімейними цінностями. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що налагодження між сторонами сімейних відносин є не тільки неможливим, але й недоречним.

За викладених обставин, приймаючи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків тривалий час, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає залишити шлюбне прізвище «Гориславець».

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 142, 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Парковий, буд.8) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Парковий, буд.6) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19.11.1999 у Палаці шлюбів м. Кременчука за актовим записом № 1144, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Крутько) ОСОБА_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Гориславець».

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 352 грн. 40 коп., сплаченого нею при подачі позову до суду 05 жовтня 2018 року згідно квитанції № 4020-05-002/С на розрахунковий рахунок №6010, отримувач УК у місті Кременчук, код отримувача 37965850, МФО отримувача 899998, банк отримувача Казначейство України, призначення платежу судовий збір.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що складає 352 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва