Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2585/17
Провадження № 2/376/42/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2018 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Клочко В.М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи : приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Сквирський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою до відповідача, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9083, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 ( далі по тексту приватний нотаріус Дніпровського МНО ОСОБА_3М.) від 17.10.2016 року, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 04.08.2006 року між позивачем ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексті ПАТ «КБ «Приватбанк», Банк) було укладено кредитний договір відповідно до якого Банком було надано ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 17 400 грн. під 36 % річних за користування кредитними коштами.

У червні 2017 року позивач дізнався, що 17.05.2017 року постановою державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі по тексту Сквирський РВ ДВС ГТУЮ в Київській області) відкрите виконавче провадження № 53958324, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського МНО ОСОБА_3М № 9083 від 17.10.2016 року про стягнення з позивача на користь Банку суму боргу за кредитним договором в розмірі 65 867, 36 грн. , з яких :

- 7 894, 68 грн. - основний борг;

-52 217,09 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 3 055, 59 грн. штраф;

1 700 грн. плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса не підлягає виконанню у звязку з тим, що :

- сплинув строк позовної давності;

- 02.06.2015 року Сквирським районним судом Київської області було розглянуто справу за позовом Банку до ОСОБА_2 про стягнення боргу та в задоволенні позовних вимог Банку було відмовлено в повному обсязі;

- виконавчий напис вчинено по вимогам, які не є безспірними, оскільки розрахунок Банком було зроблено в односторонньому порядку тощо.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на наведені вище обставини.

Представник відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» у судовому засіданні просила відмовити у задоволені позовних вимог оскільки вчинений нотаріусом виконавчий напис був здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства, що свідчить про спростування доводів позивача.

Приватний нотаріус Дніпровського МНО ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала письмові заперечення (пояснення) на позов, які були приєднанні до матеріалів справи відповідно до яких при вирішенні справи покладалась на розсуд суду та зазначила, що діяла в межах своїх повноважень та вимог чинного законодавства, підстав для відмов у вчиненні нотаріальної дії не було, у звязку з тим, що Банком не було повідомлено про наявність судового рішення, а в нотаріуса відсутні повноваження перевіряти подання документи тощо.

Представник Сквирського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що спір про стягнення заборгованості в сумі 48 519,59 грн. за кредитним договором № б/н від 04.08.2006 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» розглядався в суді. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 02.06.2015 року у задоволенні позовних вимог Банку було відмовлено в повному обсязі. Зазначене рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 13.05.2015 року.

За заявою ПАТ «КБ «Приватбанк», 17.10.2016 приватним нотаріусом Дніпровського МНО ОСОБА_3М було вчинено виконавчий напис № 9083 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з урахуванням витрат повязаних з виконавчим написом в сумі 65 864, 36 грн.

23.06.2017 року постановою державного виконавця Сквирського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області відкрито виконавче провадження № 53958324 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського МНО ОСОБА_3М № 9083 від 17.10.2016 року та накладено арешт на майно.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку,встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги те, що представником ПАТ «КБ «ПриватБанк» не було надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобовязання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобовязань, не надано будь-яких відомостей на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_2 отримував, у звязку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення, а нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не зясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено десять років двадцять сім днів, а саме з 04.08.2006 року по 31.06.2016 року, тобто більше ніж три роки.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Особливо суд, звертає увагу, що станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису справа за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» вже була розглянута судом по суті з ухваленням судового рішення, яке набрало законної сили, то спору між сторонами з приводу заборгованості не існувало.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.3,15,16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», (місцезнаходження: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) треті особи : приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (місце знаходження : 49000, вул. Центральна, буд. № 6, офіс 9) Сквирський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (місце знаходження : 09000 Київська область, м. Сквира, вул. Слобідська, 3) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9083 від 17.10.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (місце знаходження 49000, вул. Центральна, буд. № 6, офіс 9) щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.08.2006 року в сумі 65 867,36 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на користь ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.02.2018 року.

Суддя