Справа № 495/1263/18
№ провадження 2-з/495/86/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову

по цивільній справі № 495/1263/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ майна подружжя

В С Т А Н О В И В :

16.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Так, позивач просить суд:

- визнати 20/100 часток нежилого приміщення, яке розташовано за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Водопровідний. 1-Б: квартиру, загальною площею - 47,69 кв.м., житловою площею - 29.87 кв.м., яка в цілому складається з: 1- коридор, 2- туалет, 3-ванна, 4- кухня, 5- житлова, 6 шафа, 7 шафа, 8 житлова, 9 - балкон, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; будинок, загальною площею 317,3 кв.м., житловою площею 107,8 кв.м., який в цілому складається з: літ. А житловий будинок, літ. Б вбиральня, літ. В - сарай, літ. Г гараж, 1-9 - споруди, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський. пров. Чорноморський (Орджонікідзе). З спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Чорноморський (Орджонікідзе), 3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Чорноморська (Орджонікідзе), 4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) та припинити право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно.

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Чорноморський (Орджонікідзе), 3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину 20/100 часток нежилого приміщення, яке розташовано за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Водопровідний, 1-Б: на 1/2 частину квартири, загальною площею - 47.69 кв.м., житловою площею 29.87 кв.м., яка в цілому складається з: 1- коридор, 2- туалет, 3-ванна, 4- кухня, 5- житлова, 6 шафа, 7 шафа, 8 житлова, 9 - балкон, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський. АДРЕСА_2; на 1/2 частину будинку, загальною площею-317,3 кв.м., житловою площею - 107.8 кв.м., який в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - вбиральня, літ. В - сарай, літ. Г - гараж. 1 -9 - споруди, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пров. Чорноморський (Орджонікідзе), 3.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2018 року було відкрито провадження у справі №495/1263/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Справу призначено до розгляду.

06.03.2018 року позивачем ОСОБА_1, було повторно подано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву про забезпечення позову в порядку статті 149 Цивільного процесуального кодексу України шляхом накладення арешту на наступні обєкти нерухомого майна:

- 20/100 часток нежилого приміщення, яке розташовано за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, провулок Водопровідний, 1-Б;

- квартиру, загальною площею - 47,69 кв.м., житловою площею - 29.87 кв.м., яка в цілому складається з: 1- коридор, 2- туалет, 3-ванна, 4- кухня, 5- житлова, 6 шафа, 7 шафа, 8 - житлова, 9 - балкон, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3;

- будинок, загальною площею - 317.3 кв.м.. житловою площею - 107.8 кв.м., який в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - вбиральня, літ. В сарай, літ. Г гараж, 1-9-споруди, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пров. Чорноморський (Орджонікідзе), 3.

Таке клопотання мотивоване тим, що право власності на спірні об'єкти права спільної сумісної власності зареєстровано виключно за ОСОБА_2, а останній має змогу відчужити його на користь третіх осіб. Заявник зазначає, що на даний час невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в майбутньому в період розгляду справи в суді.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, підставою для його задоволення зазначено, що на даний час існує загроза невиконання судового рішення в майбутньому в період розгляду справи в суді у разі відчуження ОСОБА_2 спірного майна на користь третіх осіб.

Так, 06 березня 2018 року на веб-поргалі з оголошень OLX (https://www.olx.ua/) з'явилось оголошення про продаж спірної квартири, на 1/2 частини якої ОСОБА_1 претендує як на об'єкт спільної сумісної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4. що вбачається з роздруківки вказаного веб-порталу оголошень (згідно із ч.ч. 1,3 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України дана роздруківка є електронним доказом) та доступна за наступним посиланням у мережі Інтернет https://ww.olx.ua/obyavlenie/prodam-kvartiru-po-ulіtse-franko-belgorod-dnestrovskiy-ІDypuZG.html#ab9869eba4.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, перевіряючи відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_2, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими позовними вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачем належної ОСОБА_1 частки квартири на користь третіх осіб, реальність чого, суд, враховуючи обставини справи, вважає доведеною.

Суд знаходить, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

Наявність зазначених вище відомостей, обґрунтувань та доказів надає змогу суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №495/1263/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_2, до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мишко