Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
_____________________________________________________________________________________________
Пр. № 22-ц/778/41/18
УХВАЛА

22 березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді доповідача) Гончар М.С.,

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судово-медичної експертизи

у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Терпіннівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області про визнання недійсною довіреність та про визнання недійсним договору дарування квартири із апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2, звернулась до суду із вищезазначеним позовом, якій у подальшому уточнила (т.с. 1 а.с. 212-214) та в якому просила:

- визнати недійсною довіреність від 25 листопада 2013 року (р. № - 1786), складену від імені ОСОБА_2;

- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 13 березня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5Г.(р. № 349).

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсною довіреність від 25 листопада 2013 року, складену від імені ОСОБА_2 на уповноваження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вести його справи про передачу йому спадщини, вести його цивільні, адміністративні, кримінальні, господарські справи, бути його представником в усіх установах, підприємствах та організаціях, розпоряджатися (з правом продажу або подарувати ОСОБА_3, 20 листопада 1979 р.н.) належною йому квартирою № 90 по вул. Осипенко, 90 в м. Мелітополі Запорізької області та іншими повноваженнями, посвідчену 25 листопада 2013 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 1786.

Визнано недійсним договір дарування квартири, укладений 13 березня 2014 року між ОСОБА_4, яка діяла від імені гр. ОСОБА_2, та ОСОБА_3 згідно умов якого ОСОБА_2 подарував, а гр. ОСОБА_3 прийняла в дар 2-кімнатну упорядковану квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, житловою площею 29,1 м?, загальною площею 45,8 м?, посвідчений 13 березня 2014 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 349.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 2-5) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

22 березня 2018 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 електронною поштою надійшло клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_2 у цій справі, проведення якої доручити КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» (м. Одеса вул. Академіка Воробйова, 9, т.с. 2 а.с. 159).

Зазначене клопотання представники позивача у судовому засіданні 22 березня 2018 року підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення зазначеного клопотання заперечувала.

Належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи представники третіх осіб у дане судове засідання не зявились. Неявка останніх не перешкоджає розгляду цієї справи апеляційним судом.

Заслухавши клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судово-медичної експертизи у цій справі, думку осіб, які беруть участь у справі, з приводу цього клопотання, дослідивши зміст клопотання та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З 15.12.2017 року набрав чинності ЦПК України в новій редакції.

В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Встановлено, що позивач у цій справі у своєму первісному позові просив визнати недійсними вищезазначену довіреність та договір дарування на підставі ст. 225 ЦПК України (правові наслідки здійснення правочину дієздатною фізичною особою яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними).

Тому ухвалою суду першої інстанції за клопотанням представника позивача у цій справі була призначена та проведена КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР судово-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_2, 1951 р.р., за висновком якої (т.с. 1 а.с. 68-77):

«ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період надання довіреності 25.11.2013 року виявляв ознаки зниження когнітивних функцій внаслідок ураження головного мозку (дисциркуляторна енцефалопатія змішаного ґенезу судинного (ішемічний інсульт, гіпертонічна хвороба церебральний атеросклероз) та токсичного (внаслідок вживання алкоголю)), однак, визнати ступінь зниження інтелектуально-мнестичних функцій на період, що цікавить суд, не представляється можливим, тому що під експертний не оглядався деякий час за місцем проживання, тому винести експертне рішення на період надання довіреності 25.11.2013 року не є можливим.

У теперішній час ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, виявляє ознаки деменції внаслідок ураження головного мозку (дисциркуляторна енцефалопатія змішаного ґенезу судинного (ішемічний інсульт, гіпертонічна хвороба церебральний атеросклероз) та токсичного (внаслідок вживання алкоголю)), у силу чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними».

В силу вимог ст. 113 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експерту (експертам).

Однак, встановлено, що представники позивача у суді першої інстанції клопотання про проведення у цій справі будь-якої повторної судово - медичної експертизи не заявляли взагалі та останнє не було предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі.

Навпаки, ОСОБА_1, як опікун недієздатного ОСОБА_2 у цій справі, подала суду першої інстанції у цій справі уточнену позовну заяву (т.с. 1 а.с. 212-214), в якій вже просила від імені позивача визнати недійсними вищезазначені довіреність та договір дарування квартири вже з іншої правової підстави - ст. 230 ЦК України (правові наслідки вчинення правочину під впливом обману).

Тому, у подальшому суд першої інстанції розглядав дану справу за клопотанням представників позивача саме за вищезазначеною уточненою позовною заявою позивача у цій справі та ухвалив по останній рішення у цій справі, яке стороною позивача не оскаржується в апеляційному порядку.

Законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі переглядається лише в межах та доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3

Згідно із ст. 367 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Крім того, в силу ст. 367 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, підстави для задоволення апеляційним судом вищезазначеного клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судово-медичної експертизи у цій справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 113, 367, 381 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судово-медичної експертизи у цій справі відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_9 ОСОБА_10ОСОБА_11