АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження в апеляційній інстанції №22-ц/796/457/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Довгопола А.В.

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішенняШевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017року ухваленого під головуванням судді Шевченківського районного суду м. КиєваМалинникова О.Ф.

по цивільній справі № 761/30567/15-ц за позовом Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Скіф» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

в с т а н о в и л а:

Позивач звертаючись у жовтні 2015 року з вищевказаним позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ОСББ «Скіф», згідно рішення Шевченківської районної у м. Києві ради № 370 від 31 грудня 2007 року. Відповідач є власником квартир: №26, № 32, та Ѕ частини кв. № 33. Починаючи з 2009 року вона постійно проживає у кв. 32, з грудня 2013 року зареєстрована у кв. № 33. Користуючись спільним майном ОСББ «Скіф» і житлово-комунальними та іншими послугами, членом ОСББ «Скіф» не являється, заяв про вступ до ОСББ не подавала. Протягом лютого 2012 року - вересня 2015 року включно ОСОБА_4 не сплачувала платежі за житлово-комунальні та інші послуги, незважаючи на неодноразові попередження. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 18143,89 гривень. 18 лютого 2015 року був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4, заборгованості, який був скасований 28 вересня 2015 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скіф» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з лютого 2012 року - вересня 2015 року включно; - по квартирі АДРЕСА_1 в сумі - 8 129,16 гривень, інфляційні втрати 4 068,27 гривень, 3% річних 437,85 гривень, всього 12 635,25 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скіф» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з лютого 2012 року - вересня 2015 року включно; - по квартирі АДРЕСА_2 в сумі - 3 531,19 гривень, інфляційні втрати 1 230,99 гривень, 3% річних 256,68 гривень, а всього 5 012,87 гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішення суду відповідач подала апеляційну скаргу де ставила питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представники позивача апеляційну скаргу не визнали, заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволення виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи було встановлено, що відповідно до рішення Шевченківської районної у м. Києві ради № 370 від 31 грудня 2007 року житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скіф».

18 лютого 2015 року був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4, заборгованості в сумі 19392,22 гривень, який відповідач виконала частково і ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року судовий наказ булоскасовано.

ОСОБА_4 є власницею кв. № 32 відповідно до договорукупівлі -продажу від 11 квітня 2009 року та 1/2 частини квартири № 33відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Починаючи з 2009 року вона постійно проживає у кв. 32, з грудня 2013 року зареєстрована у кв. № 33. Членом ОСББ «Скіф» не являється, заяв про вступ до ОСББ не подавала.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача виходив з їх доведеності. Зазначаючи про те, що протягом лютого 2012 року - вересня 2015 року включно ОСОБА_4 не сплачувала платежі за житлово-комунальні та інші послуги, незважаючи на неодноразові попередження, внаслідок цього утворилася заборгованість яка в силу вимог ст.ст. 64, 66, 67,162 ЖК України, ст. ст. 360, 382, 383 ЦК України підлягала до стягнення з відповідача.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач вказувала на безпідставність не взяття судом першої інстанції до уваги її посилань на відсутність підстав для сплати заборгованості так як у ході розгляду справи вона надала суду докази укладення нею окремих індивідуальних договорів на надання комунальних послуг з гарячого, холодного водопостачання, електроенергії, опалення .

Колегія суддів вважає що зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення, так як підставою для звернення позивача до суду є несплата відповідачем коштів по утриманню будинку та при будинкової території витрати по утриманню яких несе позивач. Інших складових ( статей витрат, які визначені укладеними між ОСОБА_4 та ПАТ «Києвенерно», ОСОБА_4 та ТОВ «Водоканал - сервіс», ОСОБА_4 та ПАТ «Київгаз» - а.с 107 - 119) розрахунок заборгованості не містить.

Відповідно до ст. 360 ЦК Україна, ст. 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», власник квартири відповідно до своєї частки зобов'язана приймати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, своєчасно і в повному обсязі сплачувати лежні внески та платежі, а також нести відповідальність перед третіми особа. Як визначено положеннями ст. 382 ЦКУ та відповідно вказано у ст. 3 Статуту ОСББ «Скіф» власник квартири у багатоквартирному будинку є співвласником спільного майна будинку.

Також доводами апеляційної скарги є те, що судом не було з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а саме: чи дійсно надавалися ОСББ «Скіф» відповідні роботи та послуги, як споживачу робот та послуг за наданими позивачем договорами про виконання робот та надання житлово-комунальних послуг (акти виконаних робот та наданих послуг, рахунки-фактури на оплату, звірки), що було укладено ОСББ «Скіф» з юридичними особами, що надають відповідні комунальні послуги. Чи дійсно ОСББ «Скіф» проводилися розрахунки (які суми, кому, за що, за який період, за які роботи послуги, відповідно до яких документів) за наданими позивачем договорами з юридичними особами, що надають відповідні комунальні послуги ОСББ «Скіф» за відповідними договорами, чи ОСББ має борги. Чи надавалися Правлінням ОСББ «Скіф» відповідні квитанцій, рахунки на оплату, співвласнику - ОСОБА_4 щодо оплати витрат ОСББ «Скіф» (яких саме, за який період, в яких сумах, реквізити до сплати) на утримання вказаного будинку та прибудинкової території та чи надавалися ОСББ «Скіф» обґрунтовані листи - вимоги до неї про наявність у співвласника ОСОБА_4 відповідного боргу та необхідність його сплати у строк.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи відповідача не можуть бути підставою для скасування судового рішення так як у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції аналізуючи заперечення відповідача правомірно виходив з відсутності в матеріалах справи доказі, які б підтверджували, що відповідач не отримувала квитанцій на оплату утримання будинку від ОСББ «Скіф» протягом спірного періоду, відтак не знала про щомісячні нарахування та суму заборгованості. Матеріали справи містять лист від 08.05.2014 року, в якому ОСОБА_4 визнає борг і просить його списати за рахунок виконаних нею робіт.

Доводи відповідача про відсутність заборгованості у зв'язку з наданням позивачем послуг з утримання будинку неналежної якості про що вона неодноразово зазначала в своїх зверненнях до ОСББ «Скіф» також не звільняють відповідача від несення витрат. З урахуванням того, що звернення ОСОБА_4 за своєю формою не є актом - претензією складеною в порядку передбаченому п. 36- 38 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Також не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду і доводи апеляційної скарги, щодо сплину строку позовної давності.

При зверненні в жовтні 2015 року до суду з позовом, позивач визначили строк заборгованості відповідача з лютого 2012 року по вересень 2015 року.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи що судовий захист прав позивача на стягнення заборгованості може бути реалізовано як в позовному провадженні так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання позивачем в лютому 2015 року заяви про видачу судового наказу свідчить про переривання строку позовної давності.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказував на заборгованість яка виникла у ОСОБА_4 за період лютого 2012 - вересень 2015 року включно; - по квартирі № 32, у розмірі - 8 129,16 гривень, інфляційні втрати 4 068,27 гривень, 3% річних 437,85 гривень, всього 12 635,25 гривень.

Та за аналогічний період за Ѕ частину квартири № 33 у розмірі - 3 531,19 гривень, інфляційні втрати 1 230,99 гривень, 3% річних 256,68 гривень, а всього 5 012,87 гривень.

У ході апеляційного розгляду справи позивачем був наданий розрахунок який містить зміни щодо визначення розміру заборгованості з урахуванням того, що позивачем було зроблено коригування суми заборгованості .

Нарахування ними витрат на утримання будинку здійснювалося до березня 2013 року за кошторисом витрат 2011 року, затвердженого протоколом Загальних зборів ОСББ «Скіф» від 08.07.2011року в сумі 3,48 грн. з кв.м. площі квартири ( т. 1 а.с. 92) та з березня 2013 року за кошторисом витрат 2013 року, затвердженого протоколом Загальних зборів ОСББ «Скіф» від 10.02.2013 року в сумі 4,84 грн. з кв.м. площі квартири ( т. 1 а.с. 57 -60).

Відтак по квартирі № 32 заборгованість з урахуванням наданого розрахунку склала - 7192 гривни, інфляційні втрати - 3326, 77 гривень, 3% річних - 525, 62 гривни; по Ѕ частині квартири № 33 заборгованість склала - 3101, 04 гривни, інфляційні втрати - 1434, 51 гривни, 3% річних - 233, 15 гривень.

У той же час, колегія суддів вважає, що наданий до суду розрахунок вказує на помилковість методики розрахунку позивачем сум інфляційних втрат та 3% (з урахуванням нового розрахунку) . Згідно даних Головного управління статистики у місті Києві, індекс інфляційних втрат за 2012 рік становив - 99, 8, тому нарахування інфляційних втрат позивачем за 2012 рік є помилковим. Крім того, позивачем до розрахунку береться не розмір щомісячної заборгованості, або за відповідний рік, а розмір заборгованості який фактично існує з моменту її виникнення.

Враховуючи індекс інфляційних втрат за 2013 рік - 100,5 за 2014 рік - 124, 9. Та помісячні показники з січня по вересень 2015 року сума інфляційних втрат по квартирі № 32 повинна була становити 610, 74 гривни, по Ѕ частині квартири № 33 - 263, 34 гривни; 3% річних по квартирі № 32 - 525, 62 гривни по Ѕ частині квартири № 33 - 263, 34 гривни.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постановлене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового за правилами ст. 376 ЦПК про часткове задоволення заявлених позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383, 384, 387ЦПК України, п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року скасувати та постановити нове, за яким позовні вимоги ОСББ «Скіф» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скіф» ( код ЕДРПОУ 34300098, р/р у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з лютого 2012 року по вересень 2015 року включно по квартирі АДРЕСА_1 в сумі 8323, 63 гривни, що складається із заборгованості за житлово - комунальні послуги в сумі - 7 192, 27гривень, інфляційні втрати - 610, 74 гривен, 3 % річних - 525, 62 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скіф» ( код ЕДРПОУ 34300098, р/р у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з лютого 2012 року по вересень 2015 року включно по квартирі АДРЕСА_2 в розмірі 3597, 53 гривни, що складається із заборгованості за житлвоо -комунальні послуги - 3101,04 гривень, інфляційні втрати - 263,34 гривен, 3 % річних - 233, 15 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді: