Провадження № 2/127/2622/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,
секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів утримання повнолітньої дочки.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 .
Шлюб батьки розірвали 18.05.2011 року. Позивач проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На утриманні матері позивача також знаходиться молодша дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку відповідач сплачує аліменти.
19 травня 2018 року позивачу виповнилося 18 років. Після закінчення школи вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі та є студенткою другого курсу спеціальності «Право» Вінницького коледжу менеджменту. Навчання здійснюється на контрактній основі на денній формі. Термін навчання триває з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу №91/18 від 18.06.2018 року (а.с. 4) та копією договору про надання освітніх послуг (а.с. 5).
Щорічно за навчання потрібно сплачувати 7300 грн. Окрім того, позивач має витрати пов`язані з купівлею наукової літератури та канцелярських товарів, необхідних для навчання.
В зв`язку з навчанням на денній формі ОСОБА_1 не може працевлаштуватись та отримувати дохід, тому потребує допомоги батька. Мати ОСОБА_4 не має змоги самостійно та в повному обсязі оплачувати вартість навчання та інші витрати, пов`язані з цим.
Позивачу дуже потрібна матеріальна допомога, що стало підставою її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання.
В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача позов не визнала. Згідно з її запереченнями в судовому засіданні відповідач є пенсіонером, перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років. З його пенсії проводяться відрахування із сплати аліментів на молодшу дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Іншого джерела доходу, крім пенсії у ОСОБА_2 не має. Окрім того, на його утриманні знаходиться матір, яка є пенсіонеркою та отримує мінімальну пенсію, що підтверджується актом ТОВ «ЖЕО» від 11.10.2018 року та довідкою з Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 09.10.2018 року.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно частин 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
Тобто, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.
Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В цій справі суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 2, п. 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Шлюб батьки розірвали 18.05.2011 року. Позивач проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На утриманні матері позивача також знаходиться молодша дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку відповідач сплачує аліменти.
19 травня 2018 року позивачу виповнилося 18 років. Після закінчення школи вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі та є студентом другого курсу спеціальності «Право» Вінницького коледжу менеджменту. Навчання здійснюється на контрактній основі на денній формі. Термін навчання триває з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу №91/18 від 18.06.2018 року (а.с. 4) та копією договору про надання освітніх послуг ( а.с. 5-7).
Щорічно за навчання потрібно сплачувати 7300 грн. Окрім того, позивач має витрати пов`язані з купівлею наукової літератури та канцелярських товарів, необхідних для навчання.
В зв`язку з навчанням на денній формі ОСОБА_1 не може працевлаштуватись та отримувати дохід, тому потребує допомоги батька. Мати ОСОБА_4 не має змоги самостійно та в повному обсязі оплачувати вартість навчання та інші витрати, пов`язані з цим.
Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Відповідач отримує пенсію за вислугу років, з якої на підставі постанови державного виконавця №27327411 від 11.10.1016 року проводяться відрахування зі сплати аліментів на молодшу дочку ОСОБА_3 . З наданих відповідачем письмових доказів : посвідчення про відрядження №9/295 від 18.05.2018 р., витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2018, постанови державного виконавця від 29.03.2018 р. про звернення стягнення на доходи боржника у ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що відповідач проходить службу у Вінницькому обласному військовому комісаріаті на посаді офіцера мобілізаційного відділу та отримує відповідного розміру грошове забезпечення, з якого сплачує аліменти на утримання молодшої дочки. Тобто судом встановлено, що крім пенсії відповідач має додаткове джерело доходів.
Разом з тим, відповідач мешкає разом з матір`ю ОСОБА_5 , яка отримує пенсію в розмірі 1461,50 грн., а тому на відповідача покладені додаткові обов`язки і з утримання матері.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 сплачує аліменти в розмірі 20 % з усіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то в разі визначення аліментів в розмірі 25 % на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7 , загальний розмір аліментів буде складати 45 %. Тобто розмір доходів, що залишатиметься платнику аліментів буде недостатнім для забезпечення його життєдіяльності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткову платоспроможність відповідача сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, тому, на переконання суду, позов підлягає частковому задоволенню і суд присуджує аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання і до досягнення 23-річного віку.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 141, 182, 183, 191, 199 СК України, ст.ст. 4,76-81, 89, 141,263-265 ЦПК

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 . реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання, починаючи стягнення з 25.06.2018 р. і до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у дохід держави в розмірі 704,80 грн.
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14.11.2018 р.

Суддя