Справа №515/2068/17
Провадження №2-о/515/302/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю секретаря Коренчук О.Е.

представника заявника адвоката Дімітренка В.Є..

представника заінтересованої особи Вєтрогона М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Татарбунар- ський районний сектор ГУ ДМС України в Одеській області,

про встановлення факту проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаною заявою, посилаючись на наступні обставини.

Він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області в сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02 грудня 1988 року його призвали на військову службу до лав Радянської Армії з с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, строкову службу про- ходив в Луганській (колишня Ворошиловоградська) області. Після демобілізації з 28 грудня 1990 року по 1996 рік він залишився працювати та проживати у м.Луганську. У 1996 році він повер- нувся до с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, де проживає і дотепер. У 2007 році він втратив свій паспорт у м.Одесі та звернувся з цього приводу до Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області, але йому було відмовлено у видачі паспорту громадянина України, у зв`язку з не встановленням належності заявника до громадянства будь-якої держави. Крім того, керівником Татарбунарського РС ГУДМС України в Одеській області йому було роз`яснено про те, що йому необхідно встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Факт його постійного проживання на території України на 24.08.1991 р. підтвер- джуються свідоцтвом про народження, витягом з погосподарської книги Дивізійської сільської ра- ди Татарбунарського району Одеської області, військовим квитком. Але, встановити цей факт мо- жливо тільки в судовому порядку.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути сп- раву за його відсутності, доводи заяви підтримав.

Представник заінтересованої особи завідувач Татарбунарського РС ГУДМС України в Оде- ській області Вєтрогон М.І. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій проти задо- волення заяви не заперечував, просив справу розглянути за відсутності представника РС ГУ ДМС.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розг- ляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

З довідки, виданої Татарбунарським РС ГУДМС України в Одеській області 05.12.2017 р. (а.с. 3), видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно звертався до Татарбунар- ського РС ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо видачі паспорта замість втраче- ного. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до гро- мадянства будь-якої держави.

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Татарбунарським РВК Одеської області 02.12.1988 р. (а.с.4-5), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на війсь- кову службу та направлений у військову частину 02.12.1988 р., звільнений (демобілізований) 08. 12.1990 р. в запас. З 22.04.1991 р. по 10.07.1992 р. перебував на обліку в Артемівськму РВК м.Во- рошиловограда.

З виписки із погосподарської книги № 2 за 2016-2021 рік по Дивізійській сільській раді (а.с.7) видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає на території АДРЕСА_2 , без реєстрації з 1996 року.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території Украї- ни у певний час.

У п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та викона- ння прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215, вста- новлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 р. на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження сп- рави про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ст.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші фа- кти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що у по- рядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з зако- ном такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншо- го порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, наданими до суду документами та іншими доказами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 р., а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому отримати паспорт громадянина України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 258-259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , який народив- ся ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, на території України в Ар- темівськім районі м.Луганська на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко