Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді: Архипенко А.В.

при секретарі: Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Попасна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комишувахської селищної ради Попаснянського району Луганської області, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Померлий чоловік позивача мав у власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Померлий чоловік позивача отримав земельну ділянку для будівництва житлового будинку, мав всі технічні документи на нього.

Але, за незалежних від позивача причин, її померлий чоловік не зареєстрував право власності на зазначений житловий будинок у відповідному БТІ.

На момент смерті чоловіка позивач проживала разом із ним, фактично вступила у володіння зазначеним житловим будинком, протягом 6 місяців не заявила про відмову від прийняття спадщини, звернулась до нотаріальної контори, після чого була заведена спадкова справа, інших спадкоємців на майно померлого чоловіка немає, але при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала відмову щодо спадкування зазначеного майна, тому що померлий чоловік позивача не зареєстрував за собою право власності за собою на цей житловий будинок у встановленому порядку.

За таких обставин позивач у поданому позові, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59,3 кв.м. в порядку спадкування за законом, тому що іншим шляхом позивачка не може оформити право на спадщину.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Комишувахської селищної ради - були сповіщені про день і час розгляду справи, також надали заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечували щодо заявлених вимог.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Предметом даного позову є вирішення питання про право на спадкування за законом дружини після смерті чоловіка, що регулюється Цивільним кодексом України (2003 р.), іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права, а також Вищим спеціалізованим судом України (ВССУ) з розгляду цивільних і кримінальних справ, яким створено узагальнення судової практики, які необхідно застосовувати при розгляді справ про спадкування.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів на а.с. 12, вбачається, що гр. ОСОБА_1 дійсно є дружиною ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Так, враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, позивач має право на спадщину після смерті свого чоловіка за законом у першу чергу. При цьому позивач після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, тому що після смерті чоловіка володіє всіма документами щодо спадкового майна, утримує його.

Копією свідоцтва про смерть на а.с.11, підтверджується, що чоловік позивача ОСОБА_2 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а позивач, його дружина є єдиним спадкоємцем спадщини померлого по закону і це підтверджено відомостями наданими державним нотаріусом ОСОБА_3, про те, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 3721459, ніякі інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса у визначений законом строк - не зверталися.

При цьому із матеріалів справи на а.с. 8-7, вбачається, що померлий ОСОБА_2 мав у власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

За життя померлий чоловік позивача отримав у користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку, що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 28.02.1974 року, рішенням виконавчого комітету Комишувахської селищної ради № 2 від 25.01.1974 року було надано дозвіл на будівництво житлового будинку з надвірними спорудами. З технічного паспорту житлового будинку вбачається, що він був побудований у 1979 році.

Всі наявні документи давали право померлому ОСОБА_2 зареєструвати за собою право власності на житловий будинок загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м.

При цьому, померлий ОСОБА_2 за незалежним від нього причин не отримав відповідний документ на підтвердження права власності на зазначене нерухоме майно, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м., що стало перешкодою для спадкування цього майна позивачкою, оскільки при зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2017 року.

Розглядаючи можливість задоволення позовних вимог позивача, суд, окрім визначених законом підстав про право на спадкування за законом, враховує, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за привалами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24/753/0/4-13 - п.3.3 - у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з відсутністю реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем - можливо визнання права власності на відповідне нерухоме майно за спадкоємцями за умови наявності відповідних документів, при цьому в зазначеному листі ВССУ висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

А так, враховуючи, що в межах заявленого позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують право власності померлого чоловіка позивача на житловий будинок, але у зв'язку з його смертю відсутня реєстрація цього об'єкта нерухомого майна за померлим ОСОБА_2, що є перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку - суд вважає, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 59,3 кв.м та житловою площею 31,2 кв.м) - входить до складу спадщини після його смерті і може бути успадкований його дружиною, що є підставою для визнання за позивачкою права власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, в зв'язку із чим, поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220-1222, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 81, 258-259,263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Комишувахської селищної ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м - після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : А. В. Архипенко