АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/516/18Головуючий по 1 інстанції Степченко М. Ю.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Пономаренко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Черкаси

Колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі:

суддів Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Ювшина В. І.

секретар Попова М.В.

за участю:

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року , постановлену суддею Степченко М. Ю. про залишення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку без розгляду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку та стягнення коштів на утримання будинку, - :

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку та стягнення коштів на утримання будинку.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку залишено без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України та продовжено розгляд позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку та стягнення коштів на утримання будинку.

Не погодившись з даною ухвалою суду , ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначала, що заява нею була подана під впливом певних обставин. Крім того, дана заява розглядалася в судовому засіданні 26 грудня 2017 року без її участі, а повідомлень про розгляд справи 26 грудня 2017 р. не отримали ні вона, ні її представник правозахисник ОСОБА_6, тому відповідно не мали можливості висловити свою думку щодо поданої нею заяви. Апелянт вказує, що безперечно довідавшись, що відповідач ОСОБА_5 не звернувся до суду з аналогічною заявою, як він запевняв її спільно з своїм адвокатом, то ОСОБА_3 б ніколи не підтримувала вказану заяву та просила б її відізвати.

Із листопада 2017 р. вона проходила тривалий курс обстеження, діагностики та лікування з приводу підозри на виявлене у неї тяжке захворювання, у зв'язку з чим перебувала у стресовому стані, була пригнічена та розгублена.

Крім цього, її представник - правозахисник ОСОБА_6, зловживаючи довірою ОСОБА_3 перестав виходити на зв'язок та неодноразово не з'являвся в судові засідання і практично вона залишилась без юридичної допомоги, про що неодноразово вказувала суду.

Під тиском вказаних вище обставин, вона погодилася на умовляння брата та його представника про те, що їхній конфлікт врегулюється самостійно, шляхом залишення їхніх позовів без розгляду. Оскільки вона не є фахівцем у галузі права, та не розуміючи, що у зв'язку із змінами у законодавстві на даній стадії розгляду справи це є неможливим, вона і написала відповідну заяву. Однак, як виявилося згодом, відповідач ОСОБА_5 та його представник ввели суд та її в оману.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно п. 8 Перехідних Положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відповідно до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення не відповідає.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за первісним позовом ОСОБА_3 до суду було надано клопотання про залишення без розгляду первісного позову та про розгляд даного клопотання у її відсутність.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками міського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних справ та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що 30 липня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку (а.с.2-7 Т. 1).

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено попереднє судове засідання на 25 серпня 2015 року (а.с.27 Т.1).

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 серпня 2015 року у попередньому судовому засіданні призначено судове засідання на 29 вересня 2015 року (а.с.30 Т.1).

19 жовтня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку та стягнення коштів на утримання будинку. ( а.с. 48 - 51 Т. 1).

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2015 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку та стягнення коштів на утримання будинку до сумісного розгляду з первісним позовом (а.с.120 Т.1).

Ухвалами Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2015 року, 22 квітня 2016 року, 06 грудня 2016 року призначалися судові будівельно- технічні експертизи по даній справі (а.с.131 - 132, 164 , 210- 211, Т.1).

Так, 11 грудня 2017 року позивачем ОСОБА_3 подано до суду заяву про залишення без розгляду її позову та розгляд даної заяви в її відсутність (а.с.3 Т.2).

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку залишено без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України та продовжено розгляд позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку та стягнення коштів на утримання будинку (а.с.6 Т.2).

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В той же час, ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі стверджує, що відповідно до журналу судового засідання від 30.11.2015 р, судом було розпочато розгляд справи по суті, згідно чинного на той час законодавства, а саме, головуючий оголосив позовну заяву та сторони дали пояснення по суті справи. (а.с.129 - 130 Т.2).

Вважає, що при розгляді даної заяви суд не виконав вимог ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, в яких зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням нори процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України в даному випадку не міг бути застосований, оскільки суд за заявою позивача міг постановити ухвалу про залишення без позову розгляду, лише до початку розгляду справи по суті.

Зважаючи на встановлені обставини, доводи апелянта, наявні у справі матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дана ухвала винесена передчасно і без додержання положень ст.ст.206,263 ЦПК України, оскільки судом не встановлено волевиявлення ОСОБА_3 на відмову від позову та не роз'яснено їй наслідки відповідних процесуальних дій і колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до положень ст.374 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково та передчасно було ухвалено рішення про повернення заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що передшкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року у зв'язку з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 206, 258, 374, 379, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року, постановлену суддею Степченко М. Ю. про залишення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку без розгляду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ в натурі житлового будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку та стягнення коштів на утримання будинку - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2018 року

Судді Гончар Н. І.

Пономаренко В.В.

Ювшин В. І.