У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. розглянувши заяву Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Заявник вказує на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 та станом на 30.11.2017 року має заборгованість перед КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» .

Із наданої судом інформації за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області про місце проживання фізичної особи боржника, вбачається, що ОСОБА_1 значиться за вказаною заявником адресою: АДРЕСА_1.

Однак при детальному вивчення змісту заяви та доданих до неї письмових доказів встановлено, що в якості доказів щодо існування заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення заявником додано документи , що стосуються ОСОБА_2, зокрема розрахунок боргу за адресою: АДРЕСА_2. договір № 33/17 між КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» та ОСОБА_2, копія паспорту та ідентифікаційного коду вказаної особи.

Разом з тим матеріали заяви не містять жодних доказів на підтвердження існуючої заборгованості ОСОБА_1

У відповідності до п.11 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України регламентовано, що у заяві має бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що дана заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, а саме у відповідності до ч.3 ст.163 ЦПК України не додано копію договору, укладеного в письмовій формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, розрахунку боргу тощо.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання, що слід відмовити ТОВ «Закарпатгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за спожитий природний газ.

В той же час, слід розяснити заявнику, що уразі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163-165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ст.165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.І. Бедьо