Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина ОСОБА_3 після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Інша 1/2 частина вказаної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.1997 року. Позивач звернувся до державного нотаріуса Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 06 січня 1999 року до нотаріуса було подано заяву громадянкою ОСОБА_2, як дочкою спадкодавиці. Оскільки з часу подачі зазначеної заяви ОСОБА_2 у нотаріальній конторі не з'являлась, доказів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_3 не надала, нотаріус постановою від 01.11.2017 року відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі йому свідоцтва про право власності на спадкове майно з тих підстав, що неможливо визначити наявність підстав для закликання дочки до спадкування. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач свого представника до суду не направив, подали заяву в якій просили слухати справу без участі їхнього представника на розсуд суду.

Третя особа про місце час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, ставлення до позову не висловила.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2. ОСОБА_3 була дружиною позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Інша 1/2 частина вказаної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.1997 року.

06 січня 1999 року Першою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області відкрито спадкову справу №4 щодо майна ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті матері. У заяві від 06 січня 1999 року ОСОБА_2 зазначила, що спадщину після смерті матері вона приймає, а необхідні для одержання свідоцтва про право на спадщину документи, нею будуть подані додатково.

08 квітня 1999 року нотаріусу надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини, як від чоловіка спадкодавиці ОСОБА_3. Позивач надав нотаріусу докази на підтвердження родинних стосунків з ОСОБА_3 та надав всі необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину.

01 листопада 2017 року державним нотаріусом Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.Г. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що неможливо визначити наявність підстав для закликання дочки до спадкування.

Позивач з метою вирішення спору звернувся до суду.

Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частки).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку.

Оскільки позивач ОСОБА_1 надав нотаріусу всі необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3, а ОСОБА_2 не підтвердила свої родинні відносини із спадкодавцем, суд вважає, що права ОСОБА_1 на реалізацію спадкових прав підлягають судовому захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. М. Кошель