Справа № 337/2499/17
Провадження № 2/337/50/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОРГ-15» про стягнення заробітної плати

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОРГ-15» про стягнення заробітної плати у якому вказала, що вона працювала на підприємстві відповідача з 12.01.2017 року, та 17.05.2017 року була звільнена за власним бажанням. В порушення вимог трудового законодавства відповідач відмовився, в день звільнення з роботи, провести повний розрахунок за відпрацьований час та виплатити заробітну плату за 17 робочих дні з 01.05.2017 року по 17.05.2017 року, пообіцявши в самий короткий час виплатити платежі. Розмір заборгованості по заробітній платі становить 3260,16 грн. Також відповідач в день звільнення не видав трудову книжку, яку отримала 30.05.2017 року, та повинен сплатити за затримку видачі трудової книжки, суму у розмірі 1917 грн. 70 коп., і за затримку видачі заробітної плати, яку до даного часу не отримала в розмірі 8246, 11 грн. за 43 робочих дні. На підставі ст. 273-1 КЗпП України просить стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн. Остаточно просить суд стягнути з відповідача: 3260 грн. 16 коп. - невиплачений заробіток за 17 робочих дні , за період 01.05. 2017р. по 17.05. 2017р.; 1917 грн. 70 коп. - за затримку видачі трудової книжки; 8246 грн. 11 коп. - за затримку видачі заробітної плати; моральну шкоду - 2000 грн.; витрати, які повязані наданням правової допомоги 400 грн.

Відповідач подав заперечення на позов у яких вказав, що 12.01.2017 року наказом № 16-к позивач був прийнятий на посаду заступника керуючого магазину Продукти № 19 м. Запоріжжя. Наказом № 424-к від 17 травня 2017 року була звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку (ст. 38 КЗпП України). В день звільнення 17.05.2017 року позивач була відсутня на робочому місці без поважних причин, не зявилася до служби кадрового обліку за трудовою книжкою та отримання нарахованої її заробітної плати. Листом від 17.05.2017 року за вих. № 230 відповідач повідомив позивача про необхідність отримати трудову книжку, а також можливість переслати відповідний документ поштою за умови отримання письмової згоди позивача. Також 17.05.2017 року відповідачем було отримано кошти в банківській установі для виплати позивачу заробітної плати у розмірі 3963,06 грн. Проте позивач не зявилась та не отримала належні їй кошти. У звязку з неявкою позивача, кошти належні їй до виплати було депоновано, як заробітна плата, яка видається з каси підприємства і за якою працівник своєчасно не прийшов. На першу вимогу позивачу було здійснено виплату належних їй коштів 26.05.2017 року, Таким чином вважає, що жодним чином не порушив норми трудового законодавства та права позивача і виплатив нараховану їй заробітну плату у повному розмірі та у строки передбачені законодавством. Просить суд у позові відмовити.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Також пояснила, що вона ніяких коштів не отримувала, про що свідчить виписка з її рахунку руху коштів, 17.05.2017 року на роботі не була, ніде не розписувалась. Відповідач обіцяв неодноразово виплатити гроші та віддати книжку, але не виконав цього, ніякої поштової кореспонденції не отримувала. З приводу наявності начебто її підпису у документі про отримання грошей, ніяких дій не вчиняла, та не зясовувала звідки вона взялась, до компетентних органів не зверталась.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав вказаних у запереченнях, просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 16-к від 12.01.2017 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОРГ-15» на посаду заступника керуючого магазину Продукти № 19 м. Запоріжжя(а.с.6, 7).

На підставі наказу № 424-к від 17.05.2017 року ОСОБА_1 була звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку за ст. 38 КЗпП України(а.с.6).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно до акту ОСОБА_2 від 17.05.2017 року, «про відсутність працівника на роботі», заступник керуючого магазину ОСОБА_1 була відсутня на роботі без поважних причин(а.с.30, 51).

Відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2014 року № 637, депонована заробітна плата - готівкові кошти, що одержані підприємствами (підприємцями) для виплат, пов'язаних з оплатою праці, та не виплачені в установлений строк окремим фізичним особам.

Відповідно до відомості про виплату грошей № 1942від 17.05.2017року, грошова сума у розмірі 3963,06 грн. заробітної плати ОСОБА_1 було депонована(а.с.33, 54).

Відповідно до відомості на виплату грошей № 2092 від 26.05.2017 року, грошова сума у розмірі 3963,06 грн. заробітної плати ОСОБА_1 була видана готівкою(а.с.34, 55).

Згідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Пунктом 4.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» встановлено, що при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працiвниковi сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідач ТОВ «ОПТОРГ-15», у звязку з неявкою позивача у службу кадрового обліку за трудовою книжкою у день звільнення, направляв 17.05.2017 року листа ОСОБА_1, за зареєстрованим її місцем проживання, з проханням зявитися для отримання трудової книжки(а.с.31, 52).

Нормами п. 4.2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» встановлено, що якщо працівник вiдсутнiй на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення iз вказівкою про необхiднiсть отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Суду не надано доказів наявності письмової згоди ОСОБА_1 на пересилання трудової книжки поштою.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суду не надано доказів вини ТОВ «ОПТОРГ-15» з приводу невидачі ОСОБА_1 в день звільнення належно оформленої трудової книжки і не проведення з нею остаточного розрахунку, що тягне за собою відповідальність передбачену ст. 117 КЗпП України, п. 4.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

Також з пояснень позивача вбачається, що вона завчасно ознайомившись із запереченнями відповідача і наданими ним доказами, ніяких дій з приводу начебто її підпису у документі про отримання грошей, не вчиняла, та не зясовувала звідки вона взялась, до компетентних органів не зверталась.

Клопотань в порядку ст. 103 ЦПК України про проведення будь яких експертиз від позивача до суду не надходило, висновків експерта порядку ст. 106 ЦПК України, не надано.

Суд не приймає до уваги в якості доказу, надану позивачем виписку по рахунку(а.с.74-75), так як дана виписка свідчить про рух коштів по рахунку позивача у банку, а відповідно до наданих відповідачем доказів, які не спростовані належними доказами позивачем, ОСОБА_1 отримала належні їй грошові кошти готівкою.

Таким чином суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення невиплаченого заробітку, за затримку видачі трудової книжки, за затримку видачі заробітної плати.

Також у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення законних прав ОСОБА_1 зі сторони ТОВ «ОПТОРГ-15», які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації життя позивача, як це передбачено ст. 237-1 КЗпП України.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не знаходить підстав для стягнення відповідача витрат повязаних з наданням правової допомоги.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 47, 115-117, 237-1 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення невиплаченого заробітку в розмірі 3260 грн. 16 коп., за затримку видачі трудової книжки в розмірі 1917 грн. 70 коп., за затримку видачі заробітної плати в розмірі 8246 грн. 11 коп., моральної шкоди у розмірі 2000 грн., витрат повязаних з наданням правової допомоги в розмірі 400 грн. відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Запорізької області, протягом 30 днів.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлений 16.03.2018 року.

Суддя: