14.11.2018 Справа № 756/4752/17
Унікальний № 756/4752/17
Провадження № 2/756/923/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2018 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 у квітні 2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача та просив суд визнати недостовірною та такою, що принижує його ділову репутацію, поширену відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про те, що позивач «хитро не голосував за це рішення на комісії, щоби уникнути звинувачень виборців»; «за сприяння депутата ОСОБА_3 незаконно продовжила два договори оренди ділянок на АДРЕСА_1 для будівництва нібито торгового представництва Республіки Таджикистан».

Окрім того ОСОБА_3 просив зобов'язати відповідача спростувати поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 недостовірну інформацію шляхом розміщення на його персональній сторінці у соціальній мережі Facebоок повідомлення про ухвалене рішення на наступний день з моменту набуття ним законної сили та опублікувати на власній сторінці текст зі вказівкою, що «мною, ОСОБА_4, в минулих публікаціях на цій сторінці, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 була поширена недостовірна інформація про депутата ОСОБА_3, яка завдає шкоди діловій репутації, а тому заявляю, що «Продовження двох договорів оренди ділянок на АДРЕСА_1 для будівництва торгового представництва Республіки Таджикистан відбулося не за сприяння депутата ОСОБА_3. Більш того, ОСОБА_3 голосував проти прийняття даного рішення на комісії.»

Також ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_4, який обіймає посаду депутата Київської міської ради VIII скликання ІНФОРМАЦІЯ_1 на своїй сторінці в соціальній мережі Facebоок за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив інформацію відносно позивача ОСОБА_3, який обіймає посаду депутата Київської міської ради VIII скликання наступного змісту: «Постійна Комісія Київрада з питань містобудування, архітектури та землекористування за сприяння депутата ОСОБА_3 незаконно продовжила два договори оренди ділянок на АДРЕСА_1 для будівництва нібито торгового представництва Республіки Таджикистан.

На перший погляд - цілком позитивне рішення, інвестиції, налагодження співробітництва у торговій сфері. Але ні. Насправді на двох земельних ділянках збудують житловий комплекс (згідно містобудівних умов 20 і більше поверхів) з офісними приміщеннями і паркінгом. А десь у межах цієї споруди буде торгове представництво. Тобто гарний привід отримати землю під забудову в центрі Києва, на горбистій Татарці, де будь-яка нова забудова спричиняє ризик дестабілізації стану ґрунтів і руйнування старіших будинків які знаходяться в метрах від забудови.

Чому подовження договорів оренди незаконне?

Забудовник уклав договір оренди ще у 2007-му році, продовжив у 2013, користуючись правом переважним правом на укладення договору. За цей час на ділянці так нічого не збудували, що вказує на недоцільність продовження договору. В той же час, згідно закону «Про оренду землі», орендар має повідомити орендодавця щодо продовження договору за 1 місяць до закінчення строку оренди. Торгове представництво не повідомило Київраду про свої наміри - отже втратило переважно право на продовження оренди ділянок. Тепер вони претендують на них у загальному порядку і лише Київрада, а не постійна комісія, може продовжити договір оренди.

Чому договори не варто продовжувати?

Бо на ділянках розташоване майно мешканців навколишніх будинків, а громада яка проживає в метрах від будівництва неодноразово виступала і виступає проти забудови, а зовсім поряд ще розташована 139-та школа.

Яка ж участь в ОСОБА_3, депутата від Шевченківського району, в цій історії? Він хитро не голосував за це рішення на комісії, щоби уникнути звинувачень виборців.

Але в чому його вина: комісія створила робочу групу для вирішення питання з торговим представництвом, більшість якої - члени «БПП», однопартійці ОСОБА_3, який же і очолив робочу групу. Він міг спокійно вирішити конфлікт на користь місцевих мешканців, але двічі засідання групи провалились, бо «не вистачило кворуму», а ОСОБА_3 клопотав про розгляд питання комісією з питань містобудування. Так він працює у Київраді, а на чергових виборах знову спробує купити виборців роздачею меду.

І що найсмішніше - голова комісії прямо каже представникам торгового представництва, що вони там нічого не збудують, бо .... на окрузі є «активний депутат»)))) І справді будемо робити все можливе щоб цього будівництва не відбулося, тому вже подав проект рішення про відмову у поновлення договорів оренди, а на ОСОБА_5 - звернення з вимогою не підписувати додаткову угоди про подовження договорів оренди».

Позивач стверджує, що вищевказане є недостовірною інформацією, яка принижує його ділову репутацію та підлягає спростуванню.

ОСОБА_3 стверджує, що на засіданні постійної комісії Київської міської ради VIII скликання з питань містобудування, архітектури та землекористування від 28.02.2017 (комісія) слухали кадастрову справу А-22297 про поновлення торговому представництву Республіки Таджикистан в Україні на 3 роки договорів оренди земельних ділянок від 24.02.2007 №91-6-00656 площею 0,1951 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з офісним приміщеннями та вбудовано резиденцію торгового представництва Республіки Таджикистан в Україні. На засіданні позивач проголосував проти поновлення торговому представництву Республіки Таджикистан на 3 роки договору оренди.

Крім того, позивач двічі збирав засідання робочої групи під його головуванням 31.01.2017 та 14.02.2017 для додаткового опрацювання вищезгаданого питання, але з незалежних від нього причин засідання не відбулися у зв'язку із відсутністю кворуму.

Таким чином, позивач зробив все можливе, щоб захистити інтереси громади 114 округу у даному питанні.

Інформаційне повідомлення відповідача вподобало 67 осіб, 20 осіб поширило дану публікацію на своїх сторінках. З урахуванням того, що сторінка відповідача у Facebоок відкрита й усі повідомлення публічні, то вказане повідомлення охопило значно більшу кількість осіб, що сприйняли поширену недостовірну інформацію, зокрема переглянуло дане повідомлення одна тисяча осіб.

Позивач стверджує, що поширена інформація є негативною, оскільки землю під забудову буде отримано в частині горбистої території центра Києва, де нові забудови можуть спричинити дестабілізацію ґрунтів, водночас поряд знаходяться гаражі мешканців, які категорично проти поновлення договору оренди. Відповідач же наголошує у своєму повідомленні, що саме за сприяння позивача Комісія незаконно продовжила два договори оренди ділянок на АДРЕСА_1 і ОСОБА_3 утримався від голосування проти даного рішення.

Це завдає шкоди діловій репутації позивача, оскільки справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що позивач чинить аморально, зневажає закон, порушує дану присягу депутата додержуватися Конституції і законів України.

13 травня 2017 року судом за вищевказаним позовом відкрито провадження по справі.

11 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_4 подав до суду через свого представника письмові заперечення на позов ОСОБА_3, в яких просив відмовити у позові у повному обсязі.

В обґрунтуванні своїх заперечень відповідач зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними, такими, що не базуються на реальних подіях, а позов не містить достатніх, належних і допустимих доказів, які би підтвердили обставини, на які посилається позивач, окрім того, позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, які були скасовані, відтак не підлягають застосуванню.

Відповідач стверджує, що надані позивачем копії зображень екрану монітора з нібито сторінки в соціальній мережі Facebook особи під ім'ям ОСОБА_4 не завірені належним чином на предмет їх достовірності, дійсності та відповідності, а саме без зазначення дати та часу здійснення копії та без належного засвідчення копії, що не доводить узагалі факт наявності оспорюваної інформації в мережі Інтернет, а також не доводить факт її поширення в конкретний час.

Окрім того відповідач вважає себе неналежним відповідачем у справі, адже інформацію було поширено в соціальній мережі Facebook. Оскільки соціальна мережа Facebook не зареєстрована в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді даної справи не застосовуються норми, що регулюють діяльність засобів масової інформації, у зв'язку з чим належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної, на думку позивача, інформації.

Відповідач стверджує, що позивачем не надано жодних доказів, що саме відповідач створив сторінку в соціальній мережі Facebook під іменем ОСОБА_4, як не надано доказів, що саме відповідач поширив оспорювану інформацію, у той час як саме обов'язок доводити недостовірність поширеної інформації лежить на позивачеві.

До того ж викладена оспорювана інформація є оціночним судженням, відтак не може бути доведена чи спростована. А ті обставини, що позивач не голосував «за» на комісії, не заперечуються самим позивачем та підтверджуються витягом з Протоколу від 28.02.2017.

14 березня 2018 року позивач через свого представника надав до суду письмові пояснення на вищевказані заперечення відповідача, в яких зазначив, що соціальна мережа Facebook надає лише майданчик для вільного спілкування та поширення інформації та не несе відповідальності за висловлювання тих чи інших осіб. Поширення недостовірної інформації характеризується умислом та виною особи, яка поширила відповідну інформацію, у зв'язку з чим саме ОСОБА_4 є належним відповідачем по справі. До того ж ті обставини, що саме відповідач ОСОБА_4 поширив недостовірну інформацію про позивача підтверджуються номером мобільного телефону НОМЕР_1, що закріплений на персональній сторінці відповідача в соціальній мережі Facebook, та співпадає з його особистим номером телефону, який відповідач вказує як особистий у запереченні проти позову від 11.12.2017. Окрім того вказаний номер також розміщений в контактних даних ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3», яке належить відповідачу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, що зазначенні у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 297 ЦК України встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх відомостей щодо приниження відповідачем ділової репутації позивача, останній надав суду паперову копію знімку з екрану комп'ютера в соціальній мережі Facebоок, в якій особа під іменем ОСОБА_4 на своїй персональній сторінці ІНФОРМАЦІЯ_1 за веб-адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив інформацію відносно позивача ОСОБА_3, який обіймає посаду депутата Київської міської ради VIII скликання наступного змісту: «Постійна Комісія Київрада з питань містобудування, архітектури та землекористування за сприяння депутата ОСОБА_3 незаконно продовжила два договори оренди ділянок на АДРЕСА_1 для будівництва нібито торгового представництва Республіки Таджикистан.

На перший погляд - цілком позитивне рішення, інвестиції, налагодження співробітництва у торговій сфері. Але ні. Насправді на двох земельних ділянках збудують житловий комплекс (згідно містобудівних умов 20 і більше поверхів) з офісними приміщеннями і паркінгом. А десь у межах цієї споруди буде торгове представництво. Тобто гарний привід отримати землю під забудову в центрі Києва, на горбистій Татарці, де будь-яка нова забудова спричиняє ризик дестабілізації стану ґрунтів і руйнування старіших будинків які знаходяться в метрах від забудови.

Чому подовження договорів оренди незаконне?

Забудовник уклав договір оренди ще у 2007-му році, продовжив у 2013, користуючись правом переважним правом на укладення договору. За цей час на ділянці так нічого не збудували, що вказує на недоцільність продовження договору. В той же час, згідно закон «Про оренду землі», орендар має повідомити орендодавця щодо продовження договору за 1 місяць до закінчення строку оренди. Торгове представництво не повідомило Київраду про свої наміри - отже втратило переважно право на продовження оренди ділянок. Тепер вони претендують на них у загальному порядку і лише Київрада, а не постійна комісія, може продовжити договір оренди.

Чому договори не варто продовжувати?

Бо на ділянках розташоване майно мешканців навколишніх будинків, а громада яка проживає в метрах від будівництва неодноразово виступала і виступає проти забудови, а зовсім поряд ще розташована 139-та школа.

Яка ж участь в ОСОБА_3, депутата від Шевченківського району, в цій історії? Він хитро не голосував за це рішення на комісії, щоби уникнути звинувачень виборців.

Але в чому його вина: комісія створила робочу групу для вирішення питання з торговим представництвом, більшість якої - члени «БПП», однопартійці ОСОБА_3, який же і очолив робочу групу. Він міг спокійно вирішити конфлікт на користь місцевих мешканців, але двічі засідання групи провалились, бо «не вистачило кворуму», а ОСОБА_3 клопотав про розгляд питання комісією з питань містобудування. Так він працює у Київраді, а на чергових виборах знову спробує купити виборців роздачею меду.

І що найсмішніше - голова комісії прямо каже представникам торгового представництва, що вони там нічого не збудують, бо .... на окрузі є «активний депутат»)))) І справді будемо робити все можливе щоб цього будівництва не відбулося, тому я вже подав проект рішення про відмову у поновлення договорів оренди, а на ОСОБА_5 - звернення з вимогою не підписувати додаткову угоди про подовження договорів оренди» (а.с.9-10).

Згідно ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред'явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 1 Порядку засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 680 (Порядок №680), встановлено, що цей Порядок визначає умови та вимоги до процедури засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу.

Пунктом 2 Порядку №680 визначено, що послуга фіксування часу - процедура засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу шляхом додання до нього або логічного поєднання з ним позначки часу; позначка часу - сукупність електронних даних, створена за допомогою технічних засобів та засвідчена електронним цифровим підписом центру сертифікації ключів, яка підтверджує наявність електронного документа (електронних даних) на певний момент часу.

Відповідно до п. 2 Положення про центральний засвідчувальний орган, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1451 (Положення № 1451), на Міністерство юстиції України покладено виконання функцій центрального засвідчувального органу.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 19.10.2015 №2025/5 «Деякі питання функціонування центрального засвідчувального органу» технічне та технологічне забезпечення виконання функцій центрального засвідчувального органу здійснюється державним підприємством «Національні інформаційні системи», яке визначено адміністратором інформаційно-телекомунікаційної системи центрального засвідчувального органу.

Однак всупереч вищевказаним нормативним положенням законодавства позивачем подано доказ порушення на дого думку прав відповідачем без дотримання зазначеного порядку, без зазначення дати та часу здійснення копії та без належного засвідчення копії, що не доводить факт наявності оспорюваної інформації в мережі Інтернет, а також не доводить факт її поширення в конкретний час та конкретною особою.

Окрім того згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України вбачається, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Ті обставини, що у соціальній мережі Facebоок будь-яка особа може створити сторінку під будь-яким іменем, зазначивши при цьому будь-які відомості, суд вважає загальновідомими та такими, що не потребують доказування.

У зв'язку з чим надана позивачем паперова копія знімку з екрану комп'ютера в соціальній мережі Facebоок, в якій особа під іменем ОСОБА_4 на своїй персональній сторінці ІНФОРМАЦІЯ_1 за веб-адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив інформацію відносно позивача ОСОБА_3, не може бути доказом, що саме відповідач поширив оскаржувану інформацію, адже в соціальній мережі Facebоок будь-яка особа може створити сторінку (профіль) під будь-яким іменем та поширити інформацію під цим іменем.

Інших допустимих доказів, що саме відповідач поширив оскаржувану інформацію, позивачем не надано.

Окрім того в судовому засіданні було досліджено аудіозапис від 28.02.2017, що був здійснений на засіданні Постійної Комісії Київради з питань містобудування, архітектури та землекористування з розгляду питання 11.4.9 кадастрової справи А-22927. Із вказаного аудіозапису вбачається, що позивач ОСОБА_3 не голосував за продовження двох договорів оренди ділянок на АДРЕСА_1 для будівництва торгового представництва Республіки Таджикистан, про що не заперечується сторонами по справі.

Беручи до уваги наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та те, що позивачем не доведено ті обставини, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача було у соціальній мережі Facebоок створено та розповсюджено інформацію, що принижує ділову репутацію позивача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи вищенаведене, ст. 277, 297 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 82, 89, 95, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 листопада 2018 року.

Суддя Н.О. Яценко