АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Соколова В.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_3

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.10.2009 відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом на заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 52 507,77 грн. та судові витрати по справі (а.с.2-3).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.10.2017 у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с. 57-61).

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відбулось переривання строку позовної давності і термін картки було продовжено.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином за відомими суду адресами (а.с.88, 89, 95). Колегія суддів визнала за можливе розглядати справу за відсутності сторін, оскільки їх повторна неявка не є перешкодою для апеляційного розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом.

З вказаним висновком суду погодитися неможливо, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.10.2009 відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

ОСОБА_3 карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст.530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у повному обсязі, але при цьому ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що станом на 30.09.2016 становить 52 507,77 грн., зокрема:

- сума заборгованості за кредитом - 7 953,44 грн.;

- сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 38 827,77 грн.;

заборгованість за пенею та комісією - 2 750,00 грн.;

- сума штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;

- сума штрафу (відсоткова складова) - 2 476,56 грн.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком пропущено загальний строк позовної давності на звернення до суду з вимогами до відповідача.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач протягом 2009 - 2015 p.p. здійснював часткове погашення кредиту, зокрема, в межах стоку позовної давності - 18.10.2011 у розмірі 200,00 грн., що перервало перебіг строку давності та розпочало новий до 18.10.2014.

Останній платіж за рахунком відповідач здійснив 16.04.2014 у розмірі 2 000,00 грн., що в свою чергу є наступним перериванням перебігу строку позовної давності і який закінчується 16.04.2017.

З позовом банк звернувся 18.11.2016, тобто, у межах строку позовної давності із врахуванням її переривання.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в даному випадку відбулося переривання строку позовної давності.

Переривання перебігу строку позовної давності полягає у тому, що час, який минув до настання обставини, з якою закон пов'язує перерву, не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності, після перерви, починає перебіг з початку на весь строк, передбачений в законі для означених вимог. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Такими діями може бути часткова сплата боргу. З урахуванням вищевикладеного відбулося переривання стоку позовної давності, який закінчується у листопаді 16.04.2017, позов подано 18.11.2016.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З огляду на викладене та у відповідності до ст.ст. 374, 376 ЦПК України рішення суду, у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Також, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги та, як наслідок, задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, зокрема 1 378,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 19, 78).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 50, ) заборгованість за кредитним договором від 26.10.2009 № б/н, що утворилась станом на 30.09.2016, а саме: заборгованість за кредитом - 7 953 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 44 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі - 38 827 (тридцять вісім тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 77 коп., заборгованість за пенею та комісією у розмірі - 2 750 (дві тисячі сімсот пятдесят) грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) у розмірі - 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., штраф (відсоткова складова) у розмірі - 2 476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 50, ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.В.Соколова

Повний текст постанови складений 19 лютого 2018 року.