Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.18 р.

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» про стягнення заборгованості по вихідній допомозі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 20665,04 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.09.2016 р. по день винесення рішення по справі, виходячи з суми середнього заробітку за робочий день в розмірі 478,41 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що під час визначення розміру середнього заробітку необхідно взяти до уваги розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини при яких встановлено наявність заборгованості. На даний час керівництво шахти Привільнянська вживає заходи щодо збільшення обсягів видобутку вугілля. Ці заходи призведуть до збільшення надходжень грошових коштів від реалізації вугільної продукції. Планується виділення коштів в частині державної підтримки на покриття витрат із собівартості готової вугільної продукції. В результаті цього заборгованість по заробітній платі буде погашена. Вважає, що вина власника або уповноваженого ним органу щодо строків розрахунку при звільненні не доведена у передбаченому законом порядку і не встановлена рішенням суду.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на різних посадах, відповідно до наказу № 35к від 19.01.2004.

Наказом № 428к від 05.09.2016 р. позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням.

Відповідачем при звільненні позивача не було проведено розрахунок в день звільнення, що підтверджено довідками № 24/856 від 17.08.2018 р. (а.с.12) та № 24/854 від 17.08.2018 р. Заборгованість з вихідної допомоги при звільненні згідно ст.38 ч.3 КЗпП України склала 19500 грн. та заборгованість по першим п'яти дням тимчасової непрацездатності за рахунок роботодавця склала 1165,04 грн.

1.Рішення суду стосовно позовних вимог про стягнення вихідної допомоги та заборгованості за період тимчасової непрацездатності

На підставі ст.233 ч.1, ч.2 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога… внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку…

Згідно ст.19 ч.1, ст.22 ч.1 п.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України…

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків:

1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Наявність заборгованості з вихідної допомоги та період тимчасової непрацездатності підтверджується наданою довідкою відповідача, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

2.Рішення суду стосовно позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Відповідно довідки № 24/850 від 17.08.2018 р. середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 478,41 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів, середньомісячне число робочих днів склало 39/2=19,5 (а.с.16).

Час затримки розрахунку з 05 вересня 2016 р. по 02 листопада 2018 р. включно складає 25 місяць 28 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 25 місяців - 25Х19,5Х 478,41 грн.=233224,88 грн.;

пропорційно кількості за 26 календарних днів у вересні 2016 р./30 календарних днів у вересні місяці Х 19,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 478,41 грн. = 8085,13 грн.;

пропорційно кількості за 02 календарних дні у листопаді 2018 р./30 кількість днів у листопаді місяці Х 19,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 478,41 грн. = 621,93 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 233224,88 грн. + 8085,13 грн. + 621,93 грн. = 241931,94 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, надані докази є достатніми та переконливими.

Суд не приймає до уваги посилання на відсутність грошових коштів, бо саме по собі ця обставина не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, а істотність розміру заборгованості має значення лише уразі спору щодо сум, які підлягають сплаті при звільненні. Такого спору між сторонами немає.

Судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2419,32 грн. у зв'язку із задоволенням позову підлягає, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача.

Судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Решта суми в розмірі 1048,64 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська», код 26349191, яке розташоване за адресою: Луганська обл., м. Привілля про стягнення заборгованості по вихідній допомозі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 19500 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., заборгованість по першим п'яти дням тимчасової непрацездатності за рахунок роботодавця 1165 (одна тисяча сто шістдесят п'ять) грн. 04 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 вересня 2017 р. по 02 листопада 2018 р. у розмірі 241931 (двісті сорок одну тисячу дев'ятсот тридцять одну) грн.94 коп. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів, а також судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» судовий збір в розмірі 1714 (тисячу сімсот чотирнадцять) грн. 52 коп. на користь держави за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, код за , банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ 22030200, рахунок 001, МФО 899998.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: