МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. Справа №370/2400/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, (далі ОСОБА_2, відповідач), зазначивши третьою особою ОСОБА_3, в якому вказала, що відповідно до договору дарування, посвідченого 31.07.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, їй на праві власності належить 2/3 частки житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Радянська, 42 в с. Липівка Макарівського району Київської області, ще 1/3 частка вказаного будинку належить її чоловіку, ОСОБА_3.

В даному будинку зареєстровані: ОСОБА_5 мати позивача, ОСОБА_2 та дядько позивача - ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Липівської сільської ради Макарівського району №447 від 20.08.2018 року.

Незважаючи на те, що з 2015 року відповідач ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку не проживає, залишається зареєстрованим за даною адресою. Позивач же є інвалідом ІІ групи та отримує невелику пенсію, з якої вимушене нести витрати на оплату житлово-комунальних послуг, а відповідач не здійснює оплату житлово-комунальних послуг, не бере участі у витратах на утримання житла. Враховуючи наведене, позивач просила визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали суду від 20.09.2018 року та позовну заяву з додатками відповідач ОСОБА_2 отримав 10.10.2018 року, поштове відправлення №477. Відповідно відзиву на позов, у строк, встановлений судом, відповідач не подав.

Третя особа ОСОБА_3 копію ухвали суду від 20.09.2018 року та позовну заяву з додатками не отримав, поштове відправлення №469 повернулося до суду 09.11.2018 року без врученням по причині «за закінченням встановленого строку зберігання», а тому згідно п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 08.10.2018 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ОСОБА_7 ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_7 договору дарування, посвідченого 31.07.2015 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №575, дарувальник ОСОБА_5 передала безоплатно у власність обдарованим: ОСОБА_1 2/3 частки, ОСОБА_3 1/3 частки, житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Липівка Макарівського району Київської області, вул. Радянська, 42 (а.с. 8).

Як вбачається з довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №447, виданої 20.08.2018 року Липівською сільською радою власнику, ОСОБА_1, про те, що за адресою: с. Липівка Макарівського району Київської області, вул. Миру (Радянська), 42, зареєстровані: ОСОБА_5 мати, ОСОБА_6 дядько та ОСОБА_2 брат, який зареєстрований , але не проживає (а.с.9).

ОСОБА_7 про обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1 від 10.11.2015 року, 12.10.2016 року, 17.10.2017 року, 17.08.2018 року, у складі комісії: сільського голови ОСОБА_8, в.о. голови ОСОБА_9, депутата сільської ради ОСОБА_10 двох свідків - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_2 в житловому будинку в с. Липівка Макарівського району Київської області, вул. Миру (Радянська), 42, не проживає з 01.09.2015 року (а.с.10-13).

Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житловим Кодексом Української РСР.

ОСОБА_7 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

ОСОБА_7 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

ОСОБА_7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

ОСОБА_7 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим регулювання житлових відносин здійснюється спеціальним законом яким є Житловий Кодекс Української РСР.

Як зазначено у ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме його дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ст. 64 ЖК УРСР).

Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Як встановлено ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

ОСОБА_7 ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. ОСОБА_7 ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

ОСОБА_7 ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_7 ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач є власником 2/3 частин житлового будинку, де відповідач зареєстрований, однак більше 6 місяців у ньому не проживає, відповідно не сплачує комунальних платежів, витрат на утримання майна, що порушує право власності позивача на вказаний житловий будинок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від їх сплати (а.с.7 довідка про встановлення ІІ групи інвалідності) і відсутні особи, які їх понесли.

ОСОБА_7 ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком №42 по вул. Миру (Радянська) в с.Липівка Макарівського району Київської області.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому ст. ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.11.2018 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, адреса 02095, АДРЕСА_1;

ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, адреса 08014, с. Липівка Макарівського району Київської області, вул. Миру (Радянська), 42;

ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3, адреса - 02095, АДРЕСА_1.

Суддя О.В. Тандир