ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/461/18 Справа № 212/2991/18 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2018 року, яке постановлено суддею Колочко О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 30 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 19.06.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань за вказаним договором, відповідач не виконував умови договору, в зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 19721,33 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 996,30 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 14026,01 грн.; заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4699,02 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 669,77 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2014 року з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість в сумі 6326 грн.

Таким чином заборгованість за кредитом становить 14565,10 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, та стягнути судові витрати в розмірі 1762,00 гривень.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2018 року позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не надано належної оцінки істотним обставинам справи, не враховано актуального розміру заборгованості за кредитним договором, розміру виконаних відповідачем вимог та не з'ясовано, чи виконано відповідачем рішення суду від 19.11.2014 року.

Крім того апелянт зауважує на тому, що наявність рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, не позбавляє позивача на отримання процентів, неустойки за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника ОСОБА_1 та Умов та Правил надання банківських послуг, з якими він під час укладання договору був ознайомлений, що засвідчив особистим підписом 19 червня 2008 року (а.с.10-зворот).

Як видно з Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ "КБ "Приватбанк", форма договору про надання банківських послуг, яка укладається між банком та держателем картки, складається із заяви, пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів (а.с.8-16).

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "КБ "Приватбанк" надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1200 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежу по якому-небудь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за наданим ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунком, станом на 28.02.2018 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 19721,33 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 996,30 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 14026,01 грн.; заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4699,02 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 669,77 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2014 року з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість в сумі 6326 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що після дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема тіла кредиту, за рішенням суду, позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією а також штрафів, відповідно до умов кредитного договору, проте не може погодитись з відмовою в задоволенні позовних вимог щодо стягнення тіла кредиту, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 червня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника ОСОБА_1 та Умов та Правил надання банківських послуг, з якими він під час укладання договору був ознайомлений, що засвідчив особистим підписом 19 червня 2008 року.

За умовами кредитного договору, ПАТ "КБ "Приватбанк" надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1200 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" стягнута заборгованість за кредитним договором б/н від 19 червня 2008 року в сумі 6326 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 996,30 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2003,25 грн.; заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2549,02 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 277,43грн. - штраф (процентна складова).

Позивач по справі, пред'явивши позов до відповідача по справі, скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, що передбачено частиною другою статті 1050 ЦК України.

З наведеного вище слідує, що пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення тіла кредиту та нарахованих процентів позбавляє позивача права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, оскільки таке право було припинено пред'явленням до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Велика Палата Верховного Суду, у висновоку, викладеному у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у аналогічній справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією а також штрафів відповідно до умов кредитного договору.

При цьому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення тіла кредиту, з тих підстав, що провадження в цій частині позовних вимог має бути закритим на підставі ч.3 п.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки питання щодо стягнення тіла заборгованості за кредитним договором б/н від 19 червня 2008 року, укладеним між позивачем та позивачем по справі, в розмірі 996,30 грн. вирішено заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2014 року.

На підставі наведеного, колегія суддів, керуючись ч.4 ст. 367 ЦПК України, вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги та закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту.

Не можуть бути підставою для скасування рішення та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не надано належної оцінки істотним обставинам справи, не враховано актуального розміру заборгованості за кредитним договором, розміру виконаних відповідачем вимог та не з'ясовано, чи виконано відповідачем рішення суду від 19.11.2014 року, оскільки ухваленням заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 листопада 2014 року, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов'язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в площину виконання судового рішення, та вказані правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду та не приймаються до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги позивача про те, що наявність рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, не позбавляє позивача на отримання процентів, неустойки за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, оскільки, позивач по справі, пред'явивши позов до відповідача по справі, скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, що передбачено частиною другою статті 1050 ЦК України в той час як право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, рішення підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення тіла кредиту із закриттям провадження в цій частині, в іншій частині рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2018 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту б/н від 19 червня 2008 року в розмірі 996,30 грн. та закрити провадження у справі в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: