Справа № 361/4541/17 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/397/18 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 48 12.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М. ,Суханової Є.М.

Секретар - Шуляк Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідь судді , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У липні 2017 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 19 вересня 2011 року він уклав шлюб з ОСОБА_2

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає у позовній заяві ОСОБА_3 через постійні сварки , конфлікти , спільне життя стале неможливим та нестерпним . Між ними стали виникати непорозуміння через різні погляди на життя , шлюб, сім»ю, людські та дружні стосунки , у зв»язку з цим шлюбні стосунки припинені .

Час окремого проживання із відповідачкою не покращив їх стосунки , вони стали зовсім чужими людьми , шлюб існує лише формально , примирення між ним та відповідачкою неможливо, вони втратили почуття, на яких ґрунтується сім"я, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, тому просить шлюб розірвати.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року позов задоволено.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено. ( а.с. 79) .

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення , яким відмовити у задоволенні позову .В апеляційній скарзі посилалася на порушення норм процесуального права , встановлені судом обставини не відповідають дійсним обставинам справи .

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України ОСОБА_2 була своєчасно ( 13 грудня 2017 року) повідомлена про день та час розгляду справи на 12 лютого 2018 року( а.с. 91) за адресою , яка була зазначена в матеріалах справи, заяв щодо зміни місяця проживання або місцезнаходження від ОСОБА_2 не надходило, заяв про причини неявки в судове засідання від сторін до апеляційного суду не надходило, а тому підстави ,вважати причини неявки апелянта ОСОБА_2 до суду поважними , відсутні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до розділу Х111 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції від 15 грудня 2017 року установлено , що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей:

8) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується;

9) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Як встановлено судом , сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2011 року ( а.с. 57 ) .

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6-9).

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК України ( що діяла на час винесення рішення ) . У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви . До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутнє взаємне порозуміння, спільного господарства сторони не ведуть, проживають з червня 2017 року окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, і суперечило б інтересам сторін , тому суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доказів , відповідно до вимог ЦПК України , ОСОБА_2 ні в суді першої інстанції, ні до апеляційної скарги , щодо збереження сім»ї з її боку не надала.

Посилання апелянта на ту обставину , що суд розглянув справу у відсутності сторін , не спростовують висновків суду про задоволення позову . Жодних належних і допустимих доказів можливості збереження сім»ї ОСОБА_2 не надала .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції , відповідно до ст.. 303 ЦПК України , колегія суддів вважає рішення законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права , відповідає фактичним обставинам справи , доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,376,381 - 384 ЦПК України , колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2017 року залишити без змін. .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 20 лютого 2018 року .

Головуючий

Судді