Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2018 Справа №607/13667/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/13667/17 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, про те, що вона є одинокою матір'ю, що є підставою для виїзду за кордон її малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері, без згоди батька. Обґрунтовує заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї на території Італії народилася дочка ОСОБА_9. Батьком дитини є громадянин Італії та реєстрація народження здійснювалась за законодавством республіки Італія. Батько дитини відмовився визнавати своє батьківство, тому відомості про нього у свідоцтві про народження, відповідно до законодавства Італії не вказані. На даний час дитина бажає контактувати зі своїми дідусем та бабусею, які знаходяться на території України, заявнику при перетині кордону необхідна нотаріально посвідчена згода батька дитини, однак жодні відомості про батька дитини їй невідомі. Працівники Державної прикордонної служби України щоразу при перетині кордону вимагають такої згоди з посиланням на чинне законодавство, однак такої згоди немає і її неможливо отримати.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_4 подав заяву, згідно з якою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі, розглянувши справу за його та заявника відсутності.

Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності заявника та заінтересованої особи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2, виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 27 червня 2000 року.

Відповідно до закордонного паспорта ОСОБА_1 (серії НОМЕР_3, виданого 22 червня 2009 року), у графі «особливі відмітки» наявний запис про дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, із вклеєною фотографією.

Як убачається з виписки зі свідоцтва про народження НОМЕР_4 відділу реєстрації актів цивільного стану Кастель Сан Джорджо, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ночера Інферіоре (Салерно). У графі «мати» в зазначеній виписці вказано ОСОБА_1, у графі «батько» інформація відсутня.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України №536 від 23 грудня 2014 року, виданою генеральним консулом України в Неаполі.

Як убачається з довідки про склад сім'ї та місце проживання, виданої 01 лютого 2017 року Відділом перепису населення Провінції Салерно Муніципалітету Кастель Сан Джорджіо, сім'я у складі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживають АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одинокими є матері, які не перебувають у шлюбі, одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно зі ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року (далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі.

Згідно з пунктом 4 Правил виїзд таких громадян у супроводі одного з батьків може здійснюватись за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків або, у випадках, визначених підпунктом 2 пункту 4 Правил, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема:

- якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску;

- якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на постійний консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном;

- у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій:

1) свідоцтва про смерть другого з батьків;

2) рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;

3) рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;

4) рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;

5) рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

6) довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

На підставі зібраних у справі доказів судом установлено, що дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася у ОСОБА_1 в Італії та свідоцтво про її народження видане компетентними органами Італії та за законодавством вказаної держави.

Відомості про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_9 відсутні.

З заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що про батька дитини їй нічого не відомо, вона не перебувала та не перебуває з ним у шлюбі, ніяких відомостей про нього немає.

Відтак, ОСОБА_1 не може отримати ні згоду батька на виїзд дитини за кордон, ні довідку про народження дитини із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Оскільки ОСОБА_1 в шлюбі з батьком дитини не перебуває, сама виховує малолітню дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» вона вважається одинокою матір'ю.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів судом установлено, що ОСОБА_1 є одинокою матір'ю, що відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил є підставою для виїзду її дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без нотаріально посвідченої згоди батька.

Однак, оскільки свідоцтво про народження дитини видане за законодавством Італії та відомості про батька у свідоцтві про її народження відсутні, позивач як одинока мати не може отримати та надати в пункті перетину державного кордону довідку про народження дитини із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Від встановлення факту про те, що ОСОБА_1 є одинокою матір'ю, залежить реалізація її немайнових прав, зокрема права виїзду разом із її малолітньою дитиною за кордон без нотаріально посвідченої згоди батька.

При цьому, встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 89, 265, 273, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) є одинокою матір'ю, що є підставою для виїзду малолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України в супроводі матері ОСОБА_1 без нотаріально посвідченої згоди батька.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. М. Сташків