Справа № 353/24/18
Провадження № 2/353/108/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря - Бойка В.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності по 1/2 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовували тим, що за вказаною адресою ОСОБА_3 (бабуся) на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 (бабуся) померла. Ще за життя вона посвідчила на їх імена заповіт, яким заповіла їм в рівних частках все належне їй на день смерті майно. Позивачі прийняли спадщину за заповітом та бажають оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1.

У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності по 1/2 частині кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, однак до суду подали спільну письмову заяву, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити та розгляд справи провести у їх відсутності.

Представник відповідача - Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просив справу розглядати у його відсутність.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 5 Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_3, яка була головою двору, значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 12). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 30.08.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у 1954 році (а.с. 7-10).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_3 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Ще за життя ОСОБА_3 посвідчила на ім'я ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (позивач) заповіт, яким заповіла їм все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією дублікату заповіту від 15.05.1996 року (а.с. 13).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_3, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Позивачі прийняли спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, успадкувавши належне їй домоволодіння, оскільки вступили в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 572 від 15.06.2017 року (а.с. 11).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 316/2017 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті ОСОБА_3 (а.с. 33-60), з якої вбачається, що позивачі є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, які бажали прийняти та прийняв спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Син спадкодавця ОСОБА_5 (батько позивачів) (копії свідоцтв про народження, а.с. 18-20) помер ще до моменту відкриття спадщини, а саме 23.02.1993 року, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14).

Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують по 1/2 частині кожен житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Позивачам в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, які залишилась після смерті ОСОБА_3, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 1074/02-31 від 24.10.2017 року (а.с. 17).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме по 176,20 грн. кожному.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, сплачений ним по квитанцях № 0.0.928358796.1 від 28.12.2017 року та № 0.0.931999056.1 від 04.01.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Повернути позивачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, сплачений ним по квитанцях № 0.0.928359346.1 від 28.12.2017 року та № 0.0.931999434.1 від 04.01.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак