Справа № 209/3403/17
Провадження № 2/209/304/18
20 лютого 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
при секретарі Герасимчук І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 746,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку повноліття.
На обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Прізвище дитині було визначено за її дошлюбним прізвищем, а відомості про відповідача, як про батька дитини, були внесені відповідно до ст. 126 СК України. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, тому вони припинили фактичні шлюбні відносини та спільне проживання. Син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, який був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив не надав відзив на позовну заяв та не заявляв клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах.
Мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8) та Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9), де у графі «Відомості про батька» вказаний відповідач ОСОБА_2, у графі «Відомості про матір» вказана ОСОБА_4.
12 грудня 2014 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище із «Стуленко» на «Беркут», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 744 (а.с. 11).
В заявленому позові позивач стверджує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.
Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно частин 1 та 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум дитину у віці до шести років з 01 січня 2018 року становить 1492 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає 746,00 грн. Вказаний розмір аліментів відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років на момент ухвалення рішення (1492 грн. / 2 = 746 грн.)
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280, 282, 289 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з 11 грудня 2017 року та досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.
Повне судове рішення складено 20 лютого 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.