Номер провадження 2/756/1383/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та сплати заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в серпні 2017 року звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та сплати заборгованості за аліментами. В обґрунтування вказує, що 11.10.2000 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб. На підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24.10.2012 року, шлюб було розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти спочатку проживали з відповідачкою в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 однак, починаючи з 2013 року та до цього часу діти проживають з позивачем та дружиною - ОСОБА_6 у її квартирі, за адресою: АДРЕСА_3. Весь цей час діти перебували на повному утриманні позивача.

Відповідачка самоусунулась від батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Позивач вказує, що відповідач постійними скандалами і вживанням алкоголю негативно впливає на дітей, зокрема, на підставі протоколу Оболонського районного управління ГУ МВС України в м. Києві, складеного 07.08.2013 року, відносно відповідачки було порушено адміністративну справу за ч.1 ст. 184 КУпАП щодо невиконання нею обов'язків щодо виховання дітей, зокрема доньку ОСОБА_4 у віці 5 років було залишено відповідачкою без нагляду на цілу добу, дитина стояла на підвіконні 9-го поверху та кричала. Внаслідок таких дій зі сторони відповідачки, донька пережила сильний стрес.Позивач зазначає, що після цього випадку забрав обох доньок до себе на постійне проживання в трьохкімнатну квартиру площею 80 кв.м, що належить дружині позивача - ОСОБА_6, а відповідачку поставлено на облік у Київській міській клінічній психоневрологічній клініці №1.

ОСОБА_1 вказує, що вже більше чотирьох років відповідачка з донькою ОСОБА_4 не виявляє ініціативи щодо спілкування та побачень з нею. Останній раз спілкування з донькою стався 09.05.2015 року, однак такі побачення закінчуються сварками, що створює в сім'ї недоброзичливу морально-психологічну атмосферу, та тяжким чином впливає на психологічний стан дитини. Дитина боялася знаходитися сама у приміщенні, навіть тоді коли у квартирі усі є.

У червні 2014 року у відповідачки знов стався нервовий зрив і вона потрапила до Київської міської клінічної психоневрологічної клініки №1, де лікувалася декілька місяців. Після виходу вона зустрілася з старшою донькою ОСОБА_3, та надавивши на жалість переманила доньку до себе, бо донька є співвласником квартири з позивачем. У жовтні місяці 2014 року ОСОБА_3 забрали до Дитячої лікарні прямо зі школи у зв'язку з пережитим стресом. Позивач зі своєю дружиною навідувалися до дитини у лікарню, сплачували її лікування та давали гроші на витрати.

Позивач зазначає, що як тільки донька ОСОБА_3 погодилася жити з відповідачкою, остання подала позов до суду про стягнення аліментів на утримання доньки, де рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 18.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

06.05.2016 року позивач зателефонував донці ОСОБА_3, де вона повідомила, що вже три дні, як відповідачка без причини не випускає її з квартири, навіть до школи. Позивач негайно викликав поліцію, щоб визволити дитину. Після вищевказаного випадку позивач забрав доньку ОСОБА_3 до себе за адресою: АДРЕСА_4, де вона раніш проживала.

Позивач зазначає, що відповідачка служить поганим прикладом для дітей, оскільки перебуває на обліку в психоневрологічній лікарні з 2006 року, та за останні 5 років вона розгубила усі документи на дітей, на квартиру у якій проживала, та 8 разів лежала у Київській міській клінічній психоневрологічній клініці №1. Часті нервові зриви пагубно відображаються на психіці неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищезазначене та керуючись положеннями ст.ст. 19, 164 -166, 180, 182, 184, 191 СК України, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.2015 року про стягнення з позивача аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн. щомісячно, на користь відповідача та звільнити від сплати заборгованості по аліментах; стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 6 000 грн щомісячно на обох дітей, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась про час, день та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов підтримала та просила задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, неповнолітньої ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2000 року між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб. На підставі рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24.10.2012 року, шлюб було розірвано (а.с.25).

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14-15).

Як вбачається з матеріалів справи, діти на даний час проживають та перебувають на повному утриманні позивача, натомість відповідач самоусунулась від обов'язку піклуватися та утримувати дітей.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 29.01.2015 року (а.с.20) комісією під час огляду було з'ясовано, що ОСОБА_4 ділить кімнату зі старшої сестрою, яка на час складання акту проживала з матір'ю. Кімната оснащене всіма необхідними речами, багато іграшок та книжок. Батько з дружиною багато часу приділяють вихованню та дозвіллю дітей, влаштовують дитячі свята, натомість мати (відповідач) часто залишала дочок вдома одних, забувала забрати з дитячого садочка.

Як вбачається з характеристики Дошкільногонавчального закладу № 581, останні 2013-2014 pp. до дитсадка ОСОБА_4 приводили та забирали батько - ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_2 у 2012-2013рр. неодноразово забувала дитину у дитсадочку, після чого вихователі телефонували батьку, і дитину забирала родина батька. Батько та його дружина завжди відвідували батьківські збори та приймали активну участь по благоустрою групи, дитячого садочку та у проведенні свят, ніколи не відмовляли вихователям у допомозі (а.с.16).

Окрім того як вбачається з матеріалів справи, відповідача було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП щодо ухилення та невиконання нею батьківських обов'язків щодо виховання неповнолітніх дітей (а.с. 27, 28, 30-31).

Відповідно до отриманого листа Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 від 01.11.2017 року за вих. 061/203/03-2261 на запит суду встановлено, що гр. ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Окрім того, як вбачається з листа заступника директора ТМО «Психіатрія» від 31.10.2017 року, відповідач знаходилась на стаціонарному лікуванні у лікарні 8 разів в період з 2013-2016 р.р., з діагнозом: шизоафектний розлад, змішаний тип, параноїдний синдром.

Третьою особою суду надано висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд вважає доведеним, що відповідач ухилялась від виконання своїх обов'язків, оскільки вона протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей.

При постановленні законного й справедливого рішення, суд враховує положення Європейської Конвенції «Про права дитини», в ч.2 ст.6 в якій зазначено, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в. ч.1 ст.19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини.

З урахуванням вищевикладеного та виходячи з інтересів дітей, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Окрім того, ОСОБА_1 просить суд припинити нарахування аліментів за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року по цивільній справі №2/756/478/15, звільнити від заборгованості по сплаті аліментів за вищевказаним рішенням та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.2015 року вирішено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000 грн. щомісячно починаючи стягнення з 18.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.33-35).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення), якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Враховуючи, що дитини - ОСОБА_3, на утримання якої присуджено стягнення аліментів з позивача в розмірі 1000 грн., проживає та перебуває на утриманні батька, суд вважає за доцільне припинити нарахування аліментів за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року по цивільній справі №2/756/478/15 з ОСОБА_1 (ІПН- НОМЕР_1) та звільнити від заборгованості по сплаті аліментів за вищевказаним рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи по суті, та визначаючи розмір аліментів, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та обов'язку обох батьків по утриманню дітей, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково, оскільки в матеріалах справи вісутні докази, що відповідач працевлаштована, окрім того суд враховує також ту обставину, що відповідач перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте недієздатною не визнана, а тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного, щомісячно, починаючи стягнення з 04 серпня 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. за вимогу про сплату аліментів, та на користь позивача судовий збір в сумі 1280 за вимоги про позбавлення батьківських прав та звільнення від сплати аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 181-182, 184, 191, 197 Сімейного кодексу України, ст.223 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення), ст. ст. 12, 19, 81, 141, 223, 258, 265, 273, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Припинити нарахування аліментів за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 23 лютого 2015 року по цивільній справі №2/756/478/15 з ОСОБА_1 (ІПН- НОМЕР_1) та звільнити від заборгованості по сплаті аліментів за вищевказаним рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 (ІПН- НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 (ІПН- НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 на користь на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 (ІПН- НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_9, судовий збір у сумі 1280 грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 березня 2018 року.

Суддя: