Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1251/16-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Григорусь Н.Й.,Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №283/1251/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області, яку постановлено 12 січня 2018 року суддею Тимошенком А.О. у м. Малині,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, у якому з урахуванням уточнень до позову, просила поділити спільне сумісне майно подружжя. У серпні 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю статутних капіталів, яка ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2016 року прийнята судом до розгляду та об'єднана в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 12 січня 2018 року провадження у справі зупинено на підставі п.7 ч.1 ст. 252 ЦПК України у зв'язку з надходженням заяви про відвід судді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати і ухвалити нове - про відвід судді Тимошенка А.О.

На думку ОСОБА_1, суд першої інстанції, який розглядає справу, за наслідками розгляду заяви про відвід судді, мав прийняти одне з таких судових рішень: ухвалу про задоволення заяви про відвід судді; ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід та зупинення провадження у справі. Однак, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суддя не вирішив питання по суті поданої заяви та не зазначив чи задоволено заяву про відвід чи ні, і на якій правовій підставі. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 послалася на обставини, які вона вважає підставами для задоволення відводу судді.

ОСОБА_2 надіслав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити останню без задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 12 січня 2018 від первісного позивача у справі - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді - головуючого у справі Тимошенка А.О. (а.с.235-236 т.2). Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 12 січня 2018 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді (а.с. 233 т.2).

З 15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Порядок вирішення заявленого відводу встановлений ст. 40 цього Кодексу.

Зокрема у п.1, 2 даної статті вказано, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п.3 ст. ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку надходження заяви про відвід.

Аналіз вказаних положень Закону дає підстави вважати, що законодавець, з метою гарантування об'єктивного та суб'єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) судді, імплементував в процесуальне законодавство порядок вирішення заяв про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Таким чином, дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі до вирішення заяви про відвід іншим суддею у порядку, визначеному процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги про обов'язок суду, у провадженні якого перебуває справа, розглянути заяву про відвід і за наслідком такого розгляду ухвалити рішення про відмову у задоволенні заяви і зупинення провадження у справі, - є помилковими та не узгоджуються із наведеними нормами процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки стосуються підстав та обґрунтування клопотання про відвід судді, питання щодо якого оскаржуваною ухвалою не вирішувалось.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 369, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 12 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 14 лютого 2018 року.