РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 листопада 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого -судді Зуб Г.А.

за участю секретаря - Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

встановив:

07.06.2018 р. позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між сторонами, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. 07.04.2012 року між сторонами був укладений шлюб, від якого останні мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем. З червня 2017 року фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з протилежними поглядами на шлюб, сім'ю. Відповідач кошти на утримання спільної дитини у добровільному порядку не надає, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без своєї участі, свій позов підтримала, просила його задовольнити, та ухвалити заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами.

07.06.2018 року вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А.

07.06.2018 року було надано запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення місцеперебування позивача та відповідача, відповіді на які повернулись до суду 30.07.2018 року.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2018 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.10.2018 року було закрито підготовче провадження по справі, та справу призначеного до судового розгляду по суті.

Сторони вступили у шлюб 07 квітня 2012 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 237.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з позивачем.

Позивач на примирення не згодна.

Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

В силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері.

Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один пере одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК).

Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а значить збереження сім'ї на підставі наведених вище норм права є неможливим, а строк на примирення відповідач не просить.

З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідач кошти на утримання своєї дитини у добровільному порядку не надає.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач не працевлаштований, інших аліментних зобов'язань не має, зі стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, який фізично здоровий, здатен працювати та отримувати доходи, інших обставин, що мають істотне значення не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

А тому за таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності зі ст.430 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 206,263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 180-182, 184-185, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований 07 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 237.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2018 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1, місцеперебування: АДРЕСА_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, останнє відоме місцеперебування: АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. не відомий, серія та номер паспорту НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ