Провадження № 2/344/2024/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

14 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням №23 по вул. Підкови в с.Угорники Івано-Франківської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням №23 по вул. Підкови в с.Угорники Івано-Франківської міської ради. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником зазначеного домоволодіння. За вказаною адресою окрім неї, зареєстровані та проживають син ОСОБА_4, донька ОСОБА_5 Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за вказаною адресою, однак не проживають протягом тривалого часу, що підтверджується актами обстеження проживання від 18.07.2016 року та від 27.11.2017 року. Відповідачі фактично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, куди позивачкою направлено листа в якому просила їх знятись з реєстрації місця проживання та повідомила, що у випадку невчинення ними даних дій, буде змушена звернутись до суду. Однак, відповіді не отримала. Жодних особистих речей відповідачів в квартирі немає, витрати на утримання квартири не несуть. Реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3 у вищевказаному домоволодінні тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням №23 по вул. Підкови в с.Угорники Івано-Франківської міської ради.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_6 вимоги заявленого позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки. Не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с. 40).

Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 34-37).

З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41752501 від 05.08.2015 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, с.Угорники, вул. Івана Підкови (вулиця Гайдара), будинок 23 (а.с. 6).

Згідно копії довідки Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 21.07.2016 року №534 за адресою: с.Угорники, вул.І.Підкови, 23 зареєстровані: ОСОБА_1 - власник будинку, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_2 - сестра (за місцем реєстрації не проживає), ОСОБА_3 - племінник (за місцем реєстрації не проживає) (а.с. 7).

Відповідно до копій актів обстеження проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по вул.І.Підкови, 23 в с.Угорники Івано-Франківської міської ради від 18.07.2016 року, від 27.11.2017 року, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вищезазначеною адресою не проживають. Вказаний факт засвідчено свідками: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 8, 9).

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що реєстрація громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 у її будинковолодінні, які насправді там не проживають, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в будинковолодінні осіб.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 64 Житлового кодексу УРСР встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3 у будинковолодінні №23 по вул. Івана Підкови в с.Угорники Івано-Франківської міської ради, яке належить ОСОБА_1, створює перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування і розпорядження вказаним домоволодінням, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідачі не проживають у вищевказаному домоволодінні, понад строки встановлені законодавством, не несуть витрати по його утриманню, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням №23 по вул. Підкови в с.Угорники Івано-Франківської міської ради задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинковолодінні №23 по вул. Івана Підкови в с.Угорники Івано-Франківської міської ради.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 20.03.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.