АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Проц ВіктораСтепановича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України ,

в с т а н о в и л а :

04.12.2017 року Головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проц B.C. звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення закордонного паспорта громадянина України ОСОБА_1 за невиконання рішення суду.

В обґрунтування подання зазначав, що ОСОБА_1 є боржником по трьом виконавчих документах на загальну суму 1 275 762,70 грн., проте протягом тривалого часу з моменту відкриття виконавчого провадження рішення суду не виконані. Не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, що підтверджується неявками ОСОБА_1 на виклики державного виконавця та ненаданням пояснень з приводу невиконання рішення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2017 року подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань, покладених рішенням Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 боргу в загальному розмірі 1 275 762,70 грн.

у/н справи № 753/22684/17 № а/п 22-ц/796/2300/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1, через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання. Посилається на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд розглянув подання без повідомлення сторін. Суд не врахував, що боржник не знав про наявність виконавчих проваджень. Про такі провадження йому стало відомо лише 15.11.2017 року, а тому станом на 04.12.2017 року він фізично не міг виконати свої зобов'язання. Оскільки факт ухилення його від виконання зобов'язання не доведено, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон є передчасним.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Державний виконавець Проц В.С. та представник стягувача ОСОБА_8 просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України (яка була чинною на час постановлення ухвали) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань, а обмеження його у праві виїзду за межі України в даному випадку є необхідним заходом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам процесуального права.

Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, поновлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясовувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ перебуває зведене виконавче провадження з виконання низки судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 боргу на загальну суму 1 275 762,70 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

До подання державним виконавцем додано копію виконавчого провадження, з якого вбачається, що рішення суду боржником добровільно не виконуються. Державним виконавцем виклики та копії постанов направляються боржнику за адресою: АДРЕСА_1, яка вказана у виконавчих листах. Цю ж адресу боржник зазначає і у апеляційній скарзі. Про зміну адреси проживання чи інші засоби зв`язку (телефони, електронні адреси тощо) боржник не повідомляв. З метою забезпечення виконання судових рішення державним виконавцем накладено арешт на належне боржнику нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1; рухоме майно - автомобіль НОМЕР_1, НОМЕР_2, мотоцикл НОМЕР_3; грошові кошти в ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до постанови державного виконавця від 07.11.2016 року оголошено в розшук майно боржника, а саме автомобілі НОМЕР_1 та «Land Rover Discovery» д.н. НОМЕР_4, мотоцикл НОМЕР_3.

Державний виконавець при розгляді справи пояснив, що надалі було встановлено, що обидва автомобілі та нерухоме майно боржника знаходиться в заставі банку. Мотоцикл НОМЕР_3 боржник добровільно на реалізацію не передав.

Відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 20.11.2017 року ОСОБА_1 більше 90 разів у період з 10.09.2013 року по 30.10.2017 року виїздив за межі України та у зворотному напрямку.

При цьому залишаються невиконаними боржником рішення Дарницького суду м.Києва від 06.12.2011 року про стягнення на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 41 050 грн., рішення Дарницького суду м. Києва від 20.07.2017 року про стягнення на користь ОСОБА_5 1 206 726,90 грн. та постанова від 29.02.2016 року про стягнення штрафу на користь держави за адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не надав будь - яких доказів про те, що він з об`єктивних причин не може виконати рішення суду про стягнення з нього боргу на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_5 та держави.

Як зазначає апелянт про наявність виконавчих проваджень він дізнався 15.11.2017 року, проте будь - яких дій, направлених на виконання рішень суду на час розгляду даної справи не вчинив, декларації про доходи не надав. Представник апелянта у судовому засіданні не надала будь - яких пояснень щодо отримуваних боржником доходів та джерела походження коштів, які витрачаються боржником на закордонні поїздки.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність фактів ухилення боржника від виконання судових рішень.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник не був повідомлений про день та час розгляду справи не впливають на висновки суду, оскільки питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України розглядається без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Державний виконавець надав до суду повний пакет документів виконавчого провадження, необхідних для вирішення питання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а тому сама по собі відсутність державного виконавця у судовому засіданні ніяким чином не вплинула на права боржника та не призвела до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 20.02.2018 року

Головуючий

Судді