АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1039/18 Справа № 192/529/17 Головуючий у 1 й інстанції - Стрельников О. О. Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

25 квітня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 38575 грн. 05 коп., з яких 4582 грн. 82 коп. - заборгованість за кредитом, 28967 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2950 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також нарахований відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф в сумі 250 грн. (фіксована частина) та в сумі 1825 грн. (процентна складова) (а.с.3-4).

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено (а.с.86-88).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.91-93).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.20) та відповідачем ОСОБА_4 19 січня 2008 року укладений кредитний договір без номера строком на 12 місяців (а.с.8), відповідно до якого відповідачеві було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 800 грн. 00 коп., а не 5000 грн. як вказано позивачем в позовній заяві, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як випливає з розрахунку, станом на 30 листопада 2011 року, у відповідача була наявна заборгованість в розмірі 204 грн. 08 коп. (а.с. 6).

Позивачем до своїх пояснень додані відомості про рух коштів по картці, який не містить в собі номеру картки, не містить відомостей про отримання позивачем картки в жовтні 2012 року. Наданий до пояснень фотознімок особи з карткою, не дає суду можливості визначити хто зображений на даному фотознімку і не є належним доказом отримання картки та наявності заборгованості (а.с. 51, 54, 68).

Наявна довідка позивача про те, що відповідач отримав кредитні картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 містить суперечності, оскільки в даній довідці зазначено про отримання відповідачем картки № НОМЕР_1 24 грудня 2007 року, тоді як судом встановлено, що сторони оформили свої правовідносини заявою відповідача від 19 січня 2008 року. Крім того, зазначена довідка не містить будь-яких підписів посадових осіб, як і не містить будь-якого посилання на підтверджуючі документи про отримання відповідачем карток (а.с. 53).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги позивача про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 30 листопада 2011 року не підлягають задоволенню у зв'язку зі спливу строку позовної давності, а вимоги про стягнення заборгованості станом на 31 березня 2017 року - у зв'язку з не доведенням вимог позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до постанови ВСУ № 6-14 цс 14 від 19 березня 2014 року, «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору».

Суд першої інстанції застосував строк позовної давності до позовних вимог в частині стягнення заборгованості станом на 30 листопада 2011 року.

Доводи апеляційної скарги, що строк позовної давності переривався 26.09.2014, колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції відмовив в задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості станом на 31.03.2017, у зв'язку з їх недоведеністю.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: