Справа № 369/5224/17
Провадження № 2/369/193/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Котенко О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Громадської організації «Сіверка» про визнання недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, поширеної інформації, та зобов»язання спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, де просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, поширену відповідачем 07 травня 2017 року в газеті «Сіверка» під № 2 інформацію:

- на третій сторінці газети в абзаці 5 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «На договори по прибиранню та утриманню територій було виплачено із місцевого бюджету: 29.07.2016 100 416,48; 06.06.2016 50 148,50; 17.05.2016 149 596,43»;

- на третій сторінці газети в абзаці 6 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Окрім того 06.04.2016 року наші комунальники заплатили «Спецкоммашу» 130 583 гривні за формовану обрізку дерев»;

- на третій сторінці газети в абзаці 7 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «І ще одна трансакція повязує наших дійових осіб: 01.06.2016 року було оплачено на поточний ремонт приміщення суму в кількості 50 183 гривні»;

- на третій сторінці газети в абзаці 11 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «У звязку зі викладеним, можна зробити висновок, що перераховані бюджетні кошти нашої громади від КП «Віта» на рахунок ТОВ «Спецкоммаш ЛТД» з метою отримання послуг з прибирання території сіл Віта-Поштова та Юрівка, були використані у фіктивних схемах, ймовірно, із метою виведення коштів та переведення у готівку»;

- на третій сторінці газети в абзаці 15 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «При моніторингу ціни на автобус в такій комплектації ціни різнилися від 850 до 1147 тисяч гривень. Тобто даний автобус був придбаний як мінімум на 75 000 дорожче, якщо брати за основу цифру 1,225 мільйона гривень. Знову виникає багато питань до керівника даного підприємства».

Також позивач просив суд зобовязати відповідача у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену відповідачем 07 травня 2017 року в газеті «Сіверка» під № 2 недостовірну інформацію шляхом розміщення на першій сторінці у найближчому номері газети Сіверка інформацію, як недостовірну та яка не відповідає дійсності наступного змісту:

«СПРОСТУВАННЯ НЕДОСТОВІРНОЇ ІНФОРМАЦІЇ!

ГО «Сіверка» спростовує недостовірну інформацію, яка не відповідає дійсності, опубліковану 07 травня 2017 року у газеті «Сіверка» під № 2, а саме:

- на третій сторінці газети в абзаці 5 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «На договори по прибиранню та утриманню територій було виплачено із місцевого бюджету: 29.07.2016 100 416,48; 06.06.2016 50 148,50; 17.05.2016 149 596,43»;

- на третій сторінці газети в абзаці 6 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Окрім того 06.04.2016 року наші комунальники заплатили «Спецкоммашу» 130 583 гривні за формовану обрізку дерев»;

- на третій сторінці газети в абзаці 7 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «І ще одна трансакція повязує наших дійових осіб: 01.06.2016 року було оплачено на поточний ремонт приміщення суму в кількості 50 183 гривні»;

- на третій сторінці газети в абзаці 11 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «У звязку зі викладеним, можна зробити висновок, що перераховані бюджетні кошти нашої громади від КП «Віта» на рахунок ТОВ «Спецкоммаш ЛТД» з метою отримання послуг з прибирання території сіл Віта-Поштова та Юрівка, були використані у фіктивних схемах, ймовірно, із метою виведення коштів та переведення у готівку»;

- на третій сторінці газети в абзаці 15 статті під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» без зазначення автора даної статті, де вказано: «При моніторингу ціни на автобус в такій комплектації ціни різнилися від 850 до 1147 тисяч гривень. Тобто даний автобус був придбаний як мінімум на 75 000 дорожче, якщо брати за основу цифру 1,225 мільйона гривень. Знову виникає багато питань до керівника даного підприємства».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що він приступив 21 листопада 2015 року до виконання своїх посадових обовязків як директор Комунального підприємства Віто-Поштової сільської ради «Віта» відповідно до наказу № 1-К від 21 листопада 2015 року.

Зі слів позивача, на території Віто-Поштової сільської ради здійснює діяльність громадська організація «Сіверка», керівником якої є ОСОБА_4. Поруч із цим, дана організація на території Віто-Поштової сільської ради в населених пунктах Віта-Поштова та Юрівка розповсюджує газету громади Віти-Поштової та Юрівки, де головним редактором є ОСОБА_4.

Як стверджує позивач, 07 травня 2017 року відбувся випуск газети «Сіверка» під № 2, де було опубліковано на третій сторінці статтю під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?».

Позивач заперечує твердження у вказаній статті про те, що комунальним підприємством на утримання території було виплачено із місцевого бюджету 29.07.2016 100 416,48 грн., 06.06.2016 50 148,50 грн., 17.05.2016 149 596,43 грн., на формовану обрізку дерев «Спецкоммашу» було сплачено 06.04.2016 130 583 грн., 01.06.2016 за ремонт приміщення 50 183 грн., що кошти громади від КП «Віта» на рахунок ТОВ «Спецкоммаш ЛТД» були використані у фіктивних схемах з метою виведення коштів та переведення у готівку, що автобус було придбано мінімум на 75 000 грн. дорожче, ніж могло бути закуплено в офіційного дилера.

Позивач надав суду витяги по рахунку КП «Віта» 2200 в ПАТ «УкрСиббанк» за згадані у статті дати, які начебто спростовують спірну інформацію.

Зі слів позивача, автобус ATAMAN A 09316 у 2016 році було придбано шляхом проведення процедури відкритих торгів, що передбачено вимогами законодавства.

З огляду на вказане позивач вважає інформацію недостовірною та такою, що підлягає спростуванню, в абзацах 5, 6, 7, 11, 15 статті «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?».

Також позивач звертав увагу суду на те, що автор статті не надав жодного доказу своїх слів.

Представник відповідача на стадії зясування обставин справи та дослідження доказів подала суду відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, викладені в ньому, проте судом відзив та докази не були прийняті у звязку тим, що відповідачем було пропущено строк на їх подачу.

В усному виступі представник відповідача наголошувала, що відповідачу стало відомо, що комунальним підприємством Віто-Поштової сільської ради «Віта» на утримання території було виплачено із місцевого бюджету 29.07.2016 100 416,48 грн., 06.06.2016 50 148,50 грн., 17.05.2016 149 596,43 грн., на формовану обрізку дерев «Спецкоммашу» було сплачено 06.04.2016 130 583 грн., 01.06.2016 за ремонт приміщення 50 183 грн., а також що сільський автобус АТАМАН А09316 було придбано мінімум на 75 000 грн. дорожче у ТОВ «Торговий дім «Динат Груп», ніж могло бути закуплено в офіційного дилера ТОВ «Український автобус» або інших продавців цього автобуса.

Зі слів представника відповідача, після аналізу діяльності найбільшого постачальника робіт та послуг КП «Віта» ТОВ «Спецкоммаш ЛТД» автор прийшов до висновку про те, що кошти громади від КП «Віта» на рахунок ТОВ «Спецкоммаш ЛТД» були використані у фіктивних схемах з ймовірною метою виведення коштів та переведення у готівку. При цьому автор статті не називав конкретних посадових осіб, в тому числі й позивача.

На переконання відповідача, позивач, як керівник комунального підприємства, що є розпорядником коштів місцевого бюджету під час процедури відкритих торгів відповідно до чинного на той час Закону України «Про здійснення державних закупівель» міг спонукати до ефективнішого використання бюджетних коштів та придбання запитуваного товару за мінімальні ціни шляхом додаткового оприлюднення в різноманітних засобах масової інформації про проведення відкритих торгів, звернень до підприємств, які є офіційними дистрибюторами транспортних засобів, що закуповувались КП «Віта», з пропозицією взяти участь у відкритих торгах.

Проте, представник відповідача стверджувала, що жодних дій, спрямованих на найефективніше придбання необхідної техніки, з боку КП «Віта» не було вчинено, все було віддано на вирішення долі під час процедури державних закупівель, що призвело до придбання у березні 2016 року сільського автобуса за надмірною ціною, оскільки у відкритих торгах взяло участь лише 2 підприємства з невигідними пропозиціями з огляду на існуючі у той час ціни на ринку на аналогічний автобус, саме тому автор статті й висловив свою думку про те, що виникає багато питань до керівника КП «Віта».

Крім того, представник відповідача зауважила, що після публікації 07 травня 2017 року спірної статті згадане ТОВ «Спецкоммаш ЛТД» дивним чином змінило найменування, місцезнаходження, склад засновників, керівника юридичної особи. Зв'язок між цими підприємствами залишився лише один .

Також представник відповідача зазначила, що право позивача не порушено, оскільки з усіх абзаців спірної статті, достовірність інформації в якій стала предметом даного спору, лише абзац 15 містить вказівки саме на позивача як на керівника комунального підприємства «Віта», майже у всіх спірних твердженнях у статті «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» відповідач згадує про КП «Віта» та комунальників без посилання на особу позивача.

Більш того, відповідач вважає, що думка позивача, що інформація, зазначена відповідачем, є негативною та такою, що призводить до втрати ділової репутації та підриває довіру громади сіл до нього, як директора КП «Віта», не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 29.11.2017 у цивільній справі № 6-639цс17, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_5 Європи про право на недоторканність особистого життя (далі Резолюція). А тому розумна критика та оцінка з боку відповідача у спірній статті діяльності КП «Віта», яка стала наслідком осмислення й співставлення певних фактів та подій, не може розцінюватись як посягання на право позивача на честь, гідність та ділову репутацію.

Поруч з усім, представник відповідача зазначила, що на разі позивач вже звільнений з посади директора КП «Віта», не працює на публічних посадах у регіоні, де розповсюджується газета «Сіверка», а тому у будь-якому разі спірна стаття на даний час не може спонукати до втрати довіри місцевих мешканців до ОСОБА_3 як керівника місцевого комунального підприємства, а отже, й не може порушувати його права.

У судове засідання зявились представники сторін.

Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити у повному обсязі. Також представник позивача підтвердив, що позивач на даний час звільнений з посади директора КП «Віта» та не займає будь-яких інших публічних посад.

Представник відповідача позов не визнала, просила залишити його без задоволення, посилаючись на обставини, зазначені в її усному виступі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку ухвалити у даній справі рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що позивач приступив 21 листопада 2015 року до виконання своїх посадових обовязків як директор Комунального підприємства Віто-Поштової сільської ради «Віта» відповідно до наказу № 1-К від 21 листопада 2015 року.

На території Віто-Поштової сільської ради здійснює діяльність громадська організація «Сіверка», керівником якої є ОСОБА_4.

Дана організація на території Віто-Поштової сільської ради в населених пунктах Віта-Поштова та Юрівка розповсюджує газету громади Віти-Поштової та Юрівки, де головним редактором є ОСОБА_4.

07 травня 2017 року відбувся випуск газети «Сіверка» під № 2, де було опубліковано на третій сторінці статтю під назвою «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?», у якій було зазначено наступне:

- в абзаці 5 статті: «На договори по прибиранню та утриманню територій було виплачено із місцевого бюджету: 29.07.2016 100 416,48; 06.06.2016 50 148,50; 17.05.2016 149 596,43»;

- в абзаці 6 статті: «Окрім того 06.04.2016 року наші комунальники заплатили «Спецкоммашу» 130 583 гривні за формовану обрізку дерев»;

- в абзаці 7 статті: «І ще одна трансакція повязує наших дійових осіб: 01.06.2016 року було оплачено на поточний ремонт приміщення суму в кількості 50 183 гривні»;

- в абзаці 11 статті: «У звязку зі викладеним, можна зробити висновок, що перераховані бюджетні кошти нашої громади від КП «Віта» на рахунок ТОВ «Спецкоммаш ЛТД» з метою отримання послуг з прибирання території сіл Віта-Поштова та Юрівка, були використані у фіктивних схемах, ймовірно, із метою виведення коштів та переведення у готівку»;

- в абзаці 15 статті: «При моніторингу ціни на автобус в такій комплектації ціни різнилися від 850 до 1147 тисяч гривень. Тобто даний автобус був придбаний як мінімум на 75 000 дорожче, якщо брати за основу цифру 1,225 мільйона гривень. Знову виникає багато питань до керівника даного підприємства».

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, серед вище згаданих абзаців спірної статті лише абзац 15 містить вказівки саме на позивача як на керівника комунального підприємства «Віта».

Майже у всіх спірних твердженнях у статті «Комунальне підприємство громади: хіба ревуть воли, як ясла повні?» відповідач згадує про КП «Віта» та комунальників без посилання на особу позивача.

А отже, ніяким чином інформацією у визначених позивачем абзацах 5, 6, 7 та 11 спірної статті право позивача не було порушено.

Стосовно абзацу 15 спірної статті, то суд не вбачає з нього порушення права позивача відповідачем на честь, гідність та ділову репутацію, оскільки в частині, що стосується саме позивача, думки автора викладені виключно у формі оціночних суджень, які в силу статті 30 Закону України «Про інформацію» не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Більш того, згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 29 листопада 2017 року у цивільній справі № 6-639цс17, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_5 Європи про право на недоторканність особистого життя (далі Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У звязку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Тобто, критика відповідачем у спірній статті діяльності КП Віто-Поштової сільської ради «Віта» внаслідок оцінки певних фактів та подій не може бути посяганням на право позивача на честь, гідність та ділову репутацію.

Крім того, як підтвердив представник позивача, на даний час позивач вже звільнений з посади директора КП «Віта», не працює на публічних посадах, а тому у будь-якому разі інформація у спірній статті не може принижувати соціальну оцінку громадської та професійної діяльності позивача, на чому наголошує ОСОБА_3 у своїй позовній заяві, а отже, й не може порушувати його права на повагу до його честі та ділової репутації.

З огляду на вказане, суд вважає, що доводи позивача щодо того, що спірна інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності і підлягає спростуванню, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, а тому у задоволенні позову ОСОБА_3 до Громадської організації «Сіверка» про визнання недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, поширеної інформації, та зобовязання спростування недостовірної інформації слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Громадської організації «Сіверка» про визнання недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, поширеної інформації, та зобов»язання спростування недостовірної інформації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.