АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/2409/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» - ФацулМарії Валеріївни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року, ухвалене у складі судді Ул'яновської О.В. в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 86 600 доларів США 22 цен., проценти у розмірі 37 576 грн. 70 коп., та судові витрати у справі.

Посилається на те, що 24.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого з 21.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 100000 дол. США 00 цен., а відповідач зобов'язалася повернути кредитні кошти до 26.04.2038 року та сплачувати протягом 30 календарних днів з дати видачі кредиту проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних.Проте, відповідач станом на 28.07.2015 року належним чином умови кредитного договору не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Фацул Марія Валеріївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Зазначає, що висновок експерта не відповідає вимогам науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5. Додатками до договору встановлені: графік погашення кредиту, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, тарифи банку. Позичальник перед підписанням кредитного договору, додаткової угоди та додатків до них, ознайомився із вказаними умовами договору та погодився з ними, засвідчивши власним підписом. Зазначає, що оспорюваний договір містить передбачені Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 року обов'язкові умови, зокрема: сума кредиту, право отримати кредит у вигляді одного траншу або декількох траншів, цільове призначення кредиту на придбання квартири, дата видачі кредиту, право дострокового повернення кредиту, річна відсоткова ставка та умови встановлення нового розміру процентної ставки, детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача та інші умови, передбачені законодавством. Крім того, не погоджується з висновком суду першої інстанції та експерта, щодо недоведеності суми заборгованості, оскільки вони спростовуються тим, що в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості станом на 28.07.2015 року, в якому наявні відомості щодо розрахунку заборгованості саме по процентам за користування кредитом. Також, матеріали справи містять виписку по рахунку відповідача, в якій більш детально прослідковуються всі операції по даному кредиту.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Посилається на те, що позивач не надав належних доказів, що підтверджують підстави та момент виникнення заборгованості, а також її розмір по кожному платежу. Експертиза була проведена відповідно до поставлених в ухвалі суду від 06.09.2016 року питань. Позивач не оскаржував вказану ухвалу та не просив провести повторну експертизу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 86 600 доларів США 22 цен., проценти у розмірі 37 576 грн. 70 коп., та судові витрати у справі.

Посилається на те, що 24.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого з 21.12.2009 року є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 100000 дол. США 00 цен., а відповідач зобов'язалася повернути кредитні кошти до 26.04.2038 року та сплачувати протягом 30 календарних днів проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних.Проте, відповідач станом на 28.07.2015 року належним чином умови кредитного договору не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що згідно експертного висновку №03/17 №27.07.2017 року встановлено, що документальне оформлення договору про надання споживчого кредиту №0 від 24.04.2008 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не дотримано п. 2 ст. 19 та п. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про захист прав споживачів» №3161-ІV від 01.12.2005 року, а також п.п.3.1, 3.2 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

За період з 26.05.2008 року по 23.01.2015 рокувідповідачем в еквіваленті у гривнях при ціні кредиту у розмірі 505000 грн 00 коп. фактично сплачено 811 780 грн. 07 коп., що перевищує ціну на 306780 грн. 00 коп.

Позивачем не надано розрахунку заборгованості за кредитом та процентами, а наданий розрахунок містить тільки дані з приводу порядку та розрахунку заборгованості по пені, інфляційним втратам та трьом відсоткам річних.

Позивачем не надано доказів на підтвердження посилань про неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та з якого часу припинилося внесення щомісячних платежів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 24.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 100000 доларів США 00 цен., що дорівнює еквіваленту 505000 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути кредит не пізніше 26.04.2038 року та сплачувати за користування кредитом протягом 30 календарних днів з дати видачі кредиту проценти за користування кредитом у розмірі 13% річних (а.с. 4-10, т.1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.09.2016 року у справі призначено судову фінансово-кредитну експертизу (а.с. 7,т.2).

Згідно експертного висновку №03/17 №27.07.2017року встановлено, що документальне оформлення договору про надання споживчого кредиту №0 від 24.04.2008 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не дотримано п. 2 ст. 19 та п. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про захист прав споживачів» №3161-ІV від 01.12.2005 року, а також п.п.3.1, 3.2 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (а.с. 38).

Також встановлено, що за період з 26.05.2008 року по 23.01.2015 року відповідачем в еквіваленті у гривнях при ціні кредиту у розмірі 505 000 грн. 00 коп. фактично сплачено 811 780 грн. 07 коп., що перевищує ціну на 306 780 грн. 00 коп. (а.с. 41).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення чергової частини кредиту, тому позивач повинен був надати суду докази у підтвердження даних обставин, а також довести розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача.

Позивачем не надано розрахунку заборгованості за кредитом та процентами, а наданий розрахунок містить тільки дані з приводу порядку та розрахунку заборгованості по пені, інфляційним втратам та трьом відсоткам річних.

Позивачем не надано доказів на підтвердження посилань про неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та з якого часу припинилося внесення щомісячних платежів.

Пунктом2 абз. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» серед іншого роз'яснено, що відносини, які витікають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян, у тому числі про надання кредитів регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця.

Пунктом 3.2. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007 року зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за №541/13808, що регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (у тому числі наданого у формі кредитної лінії, овердрафту за картковим рахунком тощо) і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту, передбачено: «Кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом».

Згідно пункту 3.1. «Правил надання банками інформації споживачу» «...Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо; перелік і розмір інших фінансових зобов'язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо)».

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, в тому числі до «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007 року зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за №541/13808, кредитний договір має містити Графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом.

Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача.

Отже, за даними Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 24.04.2008 року, кредит надається в сумі 100000,00 дол. США 00 цен., а згідно Додатку № 2 до нього, абсолютне значення подорожчання кредиту складає 221643 дол. США 68 цен., тобто, всього позичальник повинен сплатити 321643 дол. США 68 коп., що складається з: 100000 дол. США 00 цен тіло кредиту; 197563 дол. США 82 цен. проценти за користування кредитом; 24079 дол. США 86 цен. сукупні послуги (комісія, страхування, держ. мито, послуги нотаріуса, оплата за експертну оцінку).

Сукупні послуги (комісія, страхування, держ. мито, послуги нотаріуса, оплата за експертну оцінку) не можуть бути перераховані у дол. США, так як ці платежі здійснюються тільки у валюті України - гривнях.

Тому, зазначення у Додатку № 2 суми абсолютного значення подорожчання кредиту в розмірі 221643 дол. США 68 цен. в частині суми 24079 дол. США 86 цен.- сукупні послуги (комісія, страхування, держ. мито, послуги нотаріуса, оплата за експертну оцінку), які здійснюються тільки у валюті України (гривнях), не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновку експерта від 27.07.2017 року вимогам науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки експертиза проведена відповідно до методики проведення судових експертиз від 03.03.2010 року «Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово - економічних експертиз» та з використанням законодавчих та нормативних актів відповідно до завдань експертизи.

Встановлено, що позивач вказану ухвалу не оскаржував та з клопотанням про проведення повторної експертизи до суду першої інстанції не звертався. Не заявлено таке клопотання і в апеляційному суді.

Доводи апеляційної скарги, що підписавши договір споживчого кредиту сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та позивачем надано позичальнику повну інформацію стосовно умов кредитування, оскільки позичальник перед підписанням кредитного договору, додаткової угоди та додатків до них, ознайомився із вказаними умовами договору та погодився з ними, колегія суддів не приймає до уваги.

Графік погашення кредиту є Додатком № 1 до кредитного договору. В ньому наведені лише щомісячні дані щодо погашення заборгованості за кредитом (зменшення по 277,78 дол. США за 359 місяців та 276,98 дол. США за останній 360-й місяць). Проте, у ньому не зазначено та не враховано проценти за користування кредитом та сукупні послуги.

Додаток № 2 до кредитного договору містить Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Проте, у вказаному Графіку сума сукупних послуг не визначена, а також не розшифроване абсолютне значення подорожчання кредиту в розмірі 221 643,68 дол. США.

При цьому, сукупні послуги: комісія, страхування, державне мито, послуги нотаріуса, оплата за експертну оцінку здійснюються тільки у валюті України (гривнях), а тому Графік у частині сукупних послуг на суму 24 079,86 дол. США не відповідає вимогам законодавства.

У Графіку наявні щомісячні суми щодо погашення заборгованості за кредитом (по 277,78 дол. США за 359 місяців та 276,98 дол. США за останній 360-й місяць) та дані щодо погашення нарахованих відсотків за користування кредитом (щомісячно в розмірі 13,00 % на залишок заборгованості по кредиту), при цьому відсутні загальні суми щомісячного погашення позичальником заборгованості по кредиту (тіло кредиту з нарахованими відсотками).

У графі «Сума платежу за розрахунковий період, дол. США» зазначено сума залишку кредиту, яка щомісячно зменшується на відповідний місячний платіж, а не сума щомісячного платежу.

Вищевказане свідчить про порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007 року, що призвело до відсутності:

повної, необхідної, доступної, достовірної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту;

розшифровки «абсолютного значення подорожчання кредиту», зазначеного у Додатку № 2 в розмірі 221 643,68 дол. США, яка арифметичним підрахунком складається, в тому числі з інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту і мають бути оплачені споживачем (комісія, страхування, державне мито, послуги нотаріуса, оплата за експертну оцінку предмету застави (квартири), які перераховані у долари США, але, відповідно до чинного законодавства України повинні здійснюватися тільки у валюті України (гривнях);

графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом.

Доводи апеляційної скарги, що наданий суду розрахунок заборгованості станом на 28.07.2015 року містить відомості щодо розрахунку заборгованості саме по процентам за користування кредитом, колегія суддів оцінює критично, враховуючи вищевикладені недоліки графіків погашення за Кредитним договором та висновки судової експертизи.

Тобто, доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України на підтвердження підстав та моменту виникнення заборгованості, а також її розмір по кожному платежу (кредит, проценти тощо) позивачем суду не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Фацул Марії Валеріївни - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2018 року.

Головуючий Судді