Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1564/18
Провадження №2/433/632/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до Луганської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із дійсним позовом в обґрунтування якого зазначила, що 08 лютого 2015 року у м.Луганськ померла її мати ОСОБА_4. Після смерті матері відкрилась спадщина у виді 1/3 частки квартири за адресою: кв.Жукова, 10, кв. 77, м.Луганськ, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1994 року. 31.03.2015 року вона, як єдиний спадкоємець за законом, звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори, де на підставі її заяви була заведена спадкова справа. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю інформації про підтвердження права власності на частку квартири на імя померлої. В силу даних обставин отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку не представляється можливим. У звязку з цим позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду та просить визнати за нею право власності на 1/3 частку вищевказаної житлової квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

Позивач та її представник в судове засідання не зявились.

Представник позивача надала письмову заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі та без участі позивача.

Причина неявки представника відповідача суду невідома. Про дату та час судового засідання Луганська міська рада повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Троїцького районного суду Луганської області.

ОСОБА_3 в суд також не зявився. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1994 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів, квартира за адресою: кв. Жукова, б. 10, кв. 77, м.Луганськ, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5,ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках (а.с.11).

Зазначене також підтверджується копією технічного паспорта на квартиру №77 в б. 10 на кв.Жукова у м.Луганськ, відповідно до якого вищевказана квартира належить ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії IV-УР №079865 від 22.04.1961 року, ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 01.04.2015 року, внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_7 набула прізвище «Ковальова» (а.с.10).

Рішенням Соломянського районного суду м.Києва від 01.07.2015 року, було встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 (а.с.8).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР №969495, чоловіком ОСОБА_5 є ОСОБА_8 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-ЕД №345276 від 25.07.1989 року, ОСОБА_8 помер 23 липня 1989 року (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-БК №326178 від 09.02.2015 року, виданого відділом реєстрації смертей у м.Києві, ОСОБА_5 померла 08 лютого 2015 року у м.Київ (а.с.4).

Згідно копії Виятгу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40024024 від 31.03.2015 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була заведена у Першій київській державній нотаріальній конторі за №410/2015 (а.с.17).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №134347675 від 14.08.2018 року, відомості щодо власника житлової квартири №77 в б. 10 на кв.Жукова у м.Луганськ Луганської області відсутні (а.с.18).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2018 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири №77 в б. 10, квартал Жукова у м.Луганську після померлої 08 лютого 2015 року матері ОСОБА_5, у звязку з відсутністю інформації про підтвердження права власності на частку квартири на імя померлої (а.с.16).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

В силу статті 1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно ст., ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Як вбачається зі змісту ст. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відкрилася в місті Луганськ, яке згідно із Розпорядженням КМ України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» входить до складу територій, що тимчасово непідконтрольні України і де проводилась антитерористична операція, а на даний час триває операція обєднаних сил.

Згідно ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Луганськ, де знаходиться спадщина, розташоване на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2018 року, виданої державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори ОСОБА_10 позивачу вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 за законом неможливо у звязку із відсутністю інформації про підтвердження права власності на частку квартири на імя померлої (а.с.16).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлової квартири №77 у будинку №10 за адресою: квартал Жукова, м.Луганськ, Луганська область в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_11, яка померла 08.02.2015 року, підлягають задоволенню, оскільки використати позивачем реалізацію її права на спадкове майно через такий механізм, як отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі виявляється неможливим з незалежних від неї причин через проведення антитерористичної операції на території м.Луганська, що є загальновідомим фактом. Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд, у відповідності до ст. 16 ЦК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270, 1274 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,76-81, ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (кв.Жукова, б. 10, кв. 77, м.Луганськ, РНОКПП НОМЕР_1), інтереси якої представляє ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Луганської міської ради (вул. Коцюбинського, 14, м.Луганськ, ), третя особа ОСОБА_3 (вул.Желябова, б. 4, м.Київ, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (кв.Жукова, б. 10, кв. 77, м.Луганськ, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 1/3 частку житлової квартири за адресою: квартира АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 08 лютого 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І.Суський

31.10.18

01.10.18