Справа №359/8126/16-ц
Провадження №2-з/359/38/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представ-ника відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фон ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5, про витребування садового будинку з надвірними будівлями з чужого незаконного володіння,

встановив:

В березні 2018 року представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року, був витребуваний з чужого незаконного володіння Фон ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 садовий будинок з надвірними будівлями по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради. Представ-ник відповідача ОСОБА_2 подав заяву про перегляд рішення суду за нововиявленою обставиною. Крім того, він подав заяву про поворот виконання рішення суду шляхом ви-требування у ОСОБА_3 на користь Фон ОСОБА_4 вказаного домоволодіння. Водно-час, за позивачем вже зареєстровано право власності на цей обєкт нерухомого майна. Він може відчужити домоволодіння у власність інших осіб. Крім того, у ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження №34788951 з виконання виконавчого листа №2-173/2010, виданого 14 листопада 2011 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 2982074 гривень та судових витрат в розмірі 27357 гривень 96 копійок. В ході цього виконавчого провад-ження може бути здійснена реалізація спірного домоволодіння на електронних торгах. Після відчуження цього обєкту нерухомого майна у власність інших осіб стане немож-ливим виконання судових рішень про задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленою обставиною та заяви про поворот виконання рішення суду шляхом ви-требування у ОСОБА_3 на користь Фон ОСОБА_4 спірного домоволодіння. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд зупинити виконавче провадження №34788951 з виконання виконавчого листа №2-173/2010, виданого 14 листопада 2011 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 2982074 гривень та судових витрат в розмірі 27357 гривень 96 копійок; а також заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на реалізацію на електронних торгах або відчуження будь-яким іншим спосо-бом у власність інших осіб садового будинку з надвірними будівлями по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримує заяву та на-полягає на її задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_1 категорично заперечує проти задоволення заяви. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на відсутність доказів на під-твердження того, що її довіритель ОСОБА_3 має намір відчужити домоволодіння у власність інших осіб. Крім того, на цей обєкт нерухомого майна накладені арешти. Ця обставина свідчить про те, що позивач навіть теоретично не має можливості розпоряди-тись домоволодінням. Тому представник позивача ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні заяви.

ОСОБА_5 не зявилась у судове засідання. Як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 13 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року, був витребуваний з чужого незаконного володіння Фон ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 садовий будинок з надвірними будівлями по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради.

15 січня 2018 року представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву про перегляд рішення суду за нововиявленою обставиною.

16 березня 2018 року він також подав заяву про поворот виконання рішення суду шляхом витребування у ОСОБА_3 на користь Фон ОСОБА_4 вказаного домо-володіння.

Відповідно до п.3 ч.3 та ч.8 ст.444 ЦПК України суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатом перегляду судового рішення за нововиявленими обстави-нами, він відмовляє у задоволенні позову повністю. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 та ч.3 ст.150 цього ж Кодексу забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно усклад-нити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законо-давства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення вико-нання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З інформації №114706899 від 20 лютого 2018 року вбачається, що 19 січня 2018 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на садовий будинок з надвірними будів-лями по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради.

Водночас, у ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження №34788951 з виконання виконавчого листа №2-173/2010, виданого 14 листопада 2011 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 2982074 гривень та судових витрат в розмірі 27357 гривень 96 копійок. Цілком логічно, що в ході цього виконавчого провадження може бути здій-нена реалізація спірного домоволодіння на електронних торгах. Після відчуження цього обєкту нерухомого майна у власність інших осіб стане неможливим виконання судових рішень про задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленою обставиною та заяви про поворот виконання рішення суду шляхом витребування у ОСОБА_3 на користь Фон ОСОБА_4 спірного домоволодіння.

З огляду на це суд вважає допустимим заборонити державному виконавцю ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, уповноваженому на вчинення виконавчих дій у виконавчому про-вадженні №34788951, здійснювати дії, спрямовані на реалізацію на електронних торгах або відчуження будь-яким іншим способом у власність інших осіб садового будинку з на-двірними будівлями по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради.

Такий захід забезпечення позову є співмірним, а також повністю відповідає змісту та розміру заявлених вимог.

Дійсно, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за-реєстровані два записи про арешт майна ОСОБА_3 Однак ці заходи були здійснені державними виконавцями якраз для звернення стягнення на майно боржника з метою виконання виконавчого листа №2-173/2010, виданого 14 листопада 2011 року Бориспіль-ським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 2982074 гривень та судових витрат в розмірі 27357 гривень 96 копійок.

З огляду на це суд критично оцінює доводи представника позивача ОСОБА_1 про те, що накладення арештів ніби-то повністю усувають загрозу невиконання судових рішень про задоволення заяв, поданих представником відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «ОСОБА_7 проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обовяз-кового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Встановлено, що заборона державному виконавцю відчужувати домоволодіння у власність інших осіб навіть не призведе до втручання держави у право ОСОБА_3 на вільне володіння його майном. Крім того, вжиття вказаного заходу вкрай необхідне в інтересах суспільства, що полягають в забезпеченні цивільного судочинства та запобіганні виникнення нових спорів з приводу одного і того ж майна. Тому заборона державному виконавцю реалізовувати домоволодіння повністю відповідає ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не порушує ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї ж Конвенції.

Суд вважає, що ці обставини є додатковою, але не менш вагомою підставою для часткового задоволення заяви.

Водночас, такий захід забезпечення позову, як зупинення виконавчого провадження №34788951, взагалі не відповідає ані змісту, ані обсягу вимог, заявлених представником відповідача ОСОБА_2 Крім того, арешти, накладені державними виконавцями на майно ОСОБА_3, обєктивно перешкоджають позивачу та уповноваженим ним осо-бам самостійно відчужувати домоволодіння у власність інших осіб.

З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову в частині інших вимог відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.5, ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про забезпечен-ня позову задовольнити частково.

Заборонити державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управ-ління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, уповно-важеному на вчинення виконавчих дії у виконавчому провадженні №34788951, здійсню-вати дії, спрямовані на реалізацію на електронних торгах або відчуження будь-яким іншим способом у власність інших осіб садового будинку з надвірними будівлями по вул. Міжозерній, 6 в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині інших вимог представнику відповідача ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_8