Справа № 683/1462/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області: в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

при секретарі Поважнюк О.Б.

позивачу ОСОБА_1

відповідачу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання та утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.04.20111 року. Однак з кінця 2011 року сторони відновили фактичні шлюбні відносини та від сумісного проживання з відповідачем народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З травня 2017 року сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість оскільки офіційно працевлаштований. На даний час позивач перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою трирічного віку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, з вищенаведених підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на утримання матері та пояснив, що з нього стягуються аліменти на старшу доньку з позивачем. Тому загальний розмір аліментів які він сплачує на дітей становить частини його заробітку. Він не може сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6, а лише 1/12 свого заробітку.

Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що від спільного сумісного проживання, як подружжя, сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Сторони проживають окремо з травня 2017 року, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини.

Вказані обставини підтверджуються: поясненнями позивача, паспортними даними позивача; даними рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07.04.2011 року; даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №261217 від 02.02.2016р.; даними виконавчого листа Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.03.2011 року по справі №2-500/11 та визнаються відповідачем.

За змістом ч.8 ст.7, ч.2 ст.150, ст.180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Наведені норми закріплюють обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обовязку утримувати дитини, а тому аліменти на дитину підлягають стягненню в судовому порядку.

Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дитини та перекладення батьківського обовязку по утриманню та вихованню дитини на позивачку, хоча зобовязаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем. Взято до уваги те, що по віку та здоровю відповідач являється працездатним та сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку на користь позивача на утримання спільної дитини - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно виконавчого листа № 2-500/11 від 06.04.2011 року, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, а також на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, яка потребує регулярної матеріальної допомоги.

Також згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги позивачу на утримання сина, а тому на підставі ст.ст. 180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання спільної дитини, а також аліменти в розмірі 1/14 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання позивача до досягненню дитиною трьох років, починаючи з дня звернення до суду.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Керуючись ст. ст. 76-80, 89, 141, 244-246, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі

1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 червня 2017р., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/14 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно,починаючи з 15 червня 2017р. та до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя :