Справа № 369/9390/14-ц
Провадження № 6/369/7/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2018 Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Усатова Д.Д., при секретарі Кузьменко П.О., за участі представника заявника ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2С, розглянувши заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Свої вимоги ОСОБА_3 обгрунтовувала тим, що рішенням апеляційного суду від 23.04.2015 скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2014. Позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість у розмірі 83 322,80 грн., в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду від 23.04.2015 залишено без змін.

09.11.2016 державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження № 52685696 на підставі заяви ПАТ «Альфа-Банк» з виконання виконавчого листа № 369/9390/14-ц, виданого 28.03.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість у розмірі 83 322,80 грн.,

У даному виконавчому листі вказано, що рішення суду набрало законної сили 23.09 2015, строк пред»явлення виконавчого листа до виконання 23.09.2016.

На зворотній стороні виконавчого листа державним виконавцем проставлено відмітку Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів від 10.05.2016 про повернення виконавчого листа згідно п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV пред»явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Оскільки рішення апеляційного суду Київської області було ухвалено 23.04.2015 , тому у виконавчому листі мало б бути вказано, що рішення набрало законної сили 23.04.2015, а не 23.09.2015 , і строк пред»явлення виконавчого листа до виконання сплинув 24 04.2016.

Відмітка Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів від 10 травня 2016 року на виконавчому листі про повернення виконавчого листа згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення, свідчить про відсутність підстав для переривання строку предявлення виконавчого листа до виконання та його поновлення.

Оскільки строк предявлення виконавчого листа до виконання сплинув 24 квітня 2016 року, а тому стягувач ПАТ «Альфа-Банк» не мав права на звернення до органів державної виконавчої служби з примусового виконання за виконавчим документом. Заявник вважав, що дана обставина свідчить про відсутність підстав для виникнення відносин, повязаних з примусовим виконанням рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 369 ЦПК України ОСОБА_3 просила виконавчий лист, виданий 28.03.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/9390/14-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 83322,80 грн. та судовий збір у розмірі 1249,64 грн. судового збору, визнати таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. В обґрунтування доводів заяви, посилається на те, що Апеляційним судом Київської області було постановлено рішення 23.04.2015, тобто у виконавчому листі мало б бути вказано, що рішення набрало законної сили 23.04.2015, а не 23.09.2015. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання сплинув 24.04.2016. При цьому, жодних рішень судів щодо поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання не ухвалювалося. Просив постановити ухвалу, якою визнати виконавчий лист, який виданий 28.03.2016 Києво Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/9390/14-ц таким, що не підлягає виконанню.

Зазначає, що строк предявлення виконавчого листа до виконання сплинув 24.04.2016 року. При цьому, жодних рішень судів щодо поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання не ухвалювалося.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» заперечував щодо задоволення заяви.

У судове засідання ОСОБА_4 не з»явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2014 у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволено, визнано договір поруки № 700004589-П від 17.03.2008 припиненим, стягнуто з ПАТ «Альфа Банк» на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 23.04.2015 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2014 скасовано. Позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 83322,80 грн. та 1249,64 грн. судового збору. В задоволенні зустірчного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 23.09.2015 рішення апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2015 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 23 квітня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області 28.03 2016 був виданий виконавчий лист № 369/9390/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 83322,80 грн. та 1249,64 грн. судового збору.

Строк пред»явлення вказано виконавчого листа вказано до 23.09.2016.

Згідно постанови головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 від 09 листопада 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 83322,80 грн. та 1249,64 грн. судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час в Києво-Святошинському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 52685696 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 83322,80 грн. та 1249,64 грн. судового збору, шо підтверджується копією матеріалів виконавчого провадження, які долучені до справи.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-14 (в редакції від 28.12.2015, чинній на час пред»явлення виконавчого листа до виконання) строки пред»явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред»явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред»явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 09.03.2011 , виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, тобто до 09.03.2011, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

В поданій до суду заяві ОСОБА_3 вказала на те, що Деснянським відділом державної виконавчої служби м. Чернігів 10.05.2016 було повернуто виконавчий лист на підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2017 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, а також постановлена з порушенням матеріального та процесуального права. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22.11.2017 було скасовано ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2017 (головуючий суддя Ковальчук Л.М.) та направлено справу на новий розгляд стосовно питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ справа надійшла до провадження судді Києво-Святошинського районного суду Усатова Д.Д.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2014 у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим відмовлено, стягнуто з ПАТ «Альфа Банк» на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 23.04.2015 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.11.2014 скасовано. Позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 83322,80 грн. та 1249,64 грн. судового збору. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 23.09.2015 рішення апеляційного суду Київської області від 23.04.2015 залишено без змін.

Також встановлено, що на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 23.04.2015 Києво - Святошинським районним судом Київської області 28.03.2016 був виданий виконавчий лист № 369/9390/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 83 322,80 грн. та 1249,64 грн. судового збору.

Строк пред'явлення виконавчого листа вказано до 23.09.2016.

Головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 09.11 2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 Анатоліївнина користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 83322,80 грн. та 1249,64 грн. судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що на час подання даної апеляційної скарги в Києво - Святошинському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження №52685696 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 83 322,80 грн. та 1 249,64 грн. судового збору, що підтверджується копією матеріалів виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не було доведено, що виконавчий лист № 369/9390/14-ц був виданий судом помилково, та що обовязок боржника ОСОБА_3 відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником.

Відповідно до змісту ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи для примусового виконання судових рішень можуть бути предявлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частиною 2ст. 369 ЦПК Українипередбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 4ст. 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: його було видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: -видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); -коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; -видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; -помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; -видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; -пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 2ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 09.03.2011, виконавчі документи, видані до набрання чинності цимЗаконом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо предявлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2016 року (справа № 6-711цс15), яка відповідно до вимогст. 360-7 ЦПК Українимає враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2015 залишено без змін рішення Апеляційного суду Київської області від 23.04.2015 року.

Виконавчий лист виданий 28.03.2016 року, тобто після набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк пред'явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили, у даному випадку після апеляційного перегляду 23.04.2015.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене, адже у виконавчому листі зазначено, що рішення (вирок) набрало законної сили 23.09.2016 та строк предявлення виконавчого листа до виконання до 23.09.2016.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку предявлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормоюзаконуй не може бути змінено судом, а виправлення помилки у виконавчому листі є лише підставою для видачі виконавчого листа з усунутими недоліками і не змінює строки його предявлення (ст. 368 ЦПК України, ст. ст.18,23 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Враховуючи викладене, керуючись ч. ч. 2, 4 ст. 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 28.03.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/9390/14-ц ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 83322,80 грн. та судовий збір у розмірі 1249,64 грн. судового збору

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д. Усатов