ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року

м.Суми

Справа №587/3155/17

Номер провадження 22-ц/788/224/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року в складі судді Степаненка О.А., ухваленого у м. Суми.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

14 листопада 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09 березня 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП -2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, яка передбачає умови приєднання до договору.

Позичальник взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2017 року у неї виникла заборгованість в сумі 112690,35 грн., яка складається з: 8519,46 грн. - заборгованість за кредитом; 100442,37 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; 3728,52 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» частину заборгованості в сумі 106000 грн., яка складається з: 8519,46 грн. - заборгованість за кредитом; 97480,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 106000 грн. заборгованості та 1600 грн. судового збору.

Вказане рішення суду відповідач ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити банку в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами та заборгованості за кредитом у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що при отриманні кредиту відповідачем була підписана тільки анкета-заява від 09 березня 2011 року, в якій відсутні умови укладання договору, існуючі тарифи та відповідальність сторін у разі несвоєчасного повернення тіла кредиту. Також вказує, що нею не були підписані тарифи обслуговування кредитної картки і правила надання банківських послуг, тому їй не були відомі розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також суми штрафів, оригінали документів відповідачу надані не були, а тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції не була застосована позовна давність до заявлених позивачем вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги, представника позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Гакаля Р.В. про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09 березня 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 9100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, відповідно до якого, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором б/н від 09 березня 2011 року утворилась заборгованість, яка станом на 31 липня 2017 року становить 112690,35 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 8519,46 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 100442,37 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 3728,52 грн. Позивач просить стягнути частину заборгованості в сумі 106000 грн., яка складається з: 8519,46 грн. - заборгованість за кредитом, 97480,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується розрахунком (а.с. 11-14).

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із порушенням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором, у неї виникла заборгованість станом на 31 липня 2017 року, яка підлягає стягненню в розмірі 106000 грн., а саме: 8519,46 грн. - заборгованість за кредитом, 97480,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Підстави припинення зобов'язання передбачені приписами ст.ст. 599, 601, 604, 609 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст. 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо пропуску позивачем строку позовної давності є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач до суду першої інстанції не подавала заяву про застосування строку позовної давності, що і підтвердила ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, а тому доводи в цій частині не заслуговують на увагу.

Таким чином, ураховуючи, що ОСОБА_2 допустила заборгованість по погашенню банківського кредиту, тобто порушила договірні зобов'язання, тому має її повернути.

Відповідно до довідки про умови кредитування, що були підписані відповідачем, остання зобов'язувалася сплачувати відсотки в розмірі 36% річних. Будь-яких зобов'язань про сплату підвищених відсотків, з врахуванням яких нарахована заборгованість, що стягнена судом, відповідач на себе не брала і письмових доказів щодо цього позивачем не надано.

Під час апеляційного розгляду представником банку був наданий альтернативний розрахунок заборгованості, виходячи з 36% річних по сплаті відсотків, за яким загальний розмір кредитної заборгованості за тілом кредиту та відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 21313,46 грн. і складається: із заборгованості за тілом кредиту в сумі 8519,46 грн., із заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12794 грн.

Таким чином, загальний розмір кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 21313,46 грн. і складається вона із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 8519,46 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12794 грн.

У зв'язку з цим рішення суду в частині задоволених вимог та розподілу судових витрат підлягає скасуванню згідно вимог ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову та новий розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 321,76 грн., а з позивача на користь відповідача 1917,36 грн. судового збору за апеляційний розгляд, враховуючи часткове задоволення позову і апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 грудня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 09 листопада 2011 року, яка виникла станом на 31 липня 2017 року в сумі 21313 грн. 46 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 8519 грн. 46 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 12794 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 321 грн. 76 коп.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1917 грн. 36 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко