Ухвала

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 521/21255/13-ц

провадження № 61-3514 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2017 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2017 року, яка була подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до підпунктів 4 і 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2017 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання копії ухвали, а саме для направлення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску зазначеного строку.

У березні 2018 року на виконання зазначеної ухвали до Верховного Суду надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій заявник посилався на те, що був присутній при розгляді апеляційної скарги, однак 29 червня 2017 року повний текст рішення апеляційного суду видано не було, а оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10 липня 2017 року, тому процесуальний строк було зменшено вдвічі, що обмежило реалізацію його права на касаційне оскарження. Касаційну скаргу подана 3 жовтня 2017 року.

Причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником не можуть бути визнані поважними, виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України, у редакції, яка була чинною на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Відповідно до положень статті 319 ЦПК України, у редакції, яка була чинною на момент ухвалення оскаржуваного рішення апеляційного суду, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі

№ 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У клопотанні про поновлення процесуального строку представник публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» не наводить обставин, які є об'єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, заявник був присутній у судовому засіданні апеляційного суду, тому повинен був вжити заходів для отримання повного тексту рішення для реалізації права на касаційне оскарження.

За змістом пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик