Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2018 Справа №607/3506/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участі секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради, Другої тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради, Другої тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 20 січня 2010 року померла його матір ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на частку 1/4 квартири, за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом були він, його брат ОСОБА_3 та їх бабця, матір покійної ОСОБА_6 - ОСОБА_7. Вони з братом звернулись до державного нотаріуса Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку майна 1/4 квартири, за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_7 не звернулась до державного нотаріуса Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори та не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку майна ? частки зазначеної квартири. 29 липня 2013 року його бабця ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема на 3/4 частки та 10/12 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1. 08 листопада 2013 року, він звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Другої тернопільської державної нотаріальної контори та отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 10/12 часток квартири №49, за адресою: вул. Мазепи,1, м. Тернопіль через відсутність правовстановлювального документа на спадкове майно та оскільки частина спадкового майна заповідана іншим спадкоємцям. Як виявилось, 28.03.2001р., ОСОБА_7 склала заповіт, за яким заповіла 3/4 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та 1/4 частину даної квартири - ОСОБА_8. Його мати ОСОБА_8 померла до відкриття даної спадщини. ОСОБА_4 спадкових прав не заявив та у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, він відповідно до ст.1272 ЦКУ вважається таким, що не прийняв її. Він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7, однак не може отримати в нотаріуса правовстановлюючі документи на успадковане ним майно, тому просить визнати за ним право власності на 3/4 частки та 10/12 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті 29.07.2013 року ОСОБА_7.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач ОСОБА_3, та представники відповідачів ОСОБА_5 міської ради, Другої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Згідно довідки УДМС України в Тернопільській області відповідач ОСОБА_4 помер 03.10.2012 року.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до інформаційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 належить ? частки квартири АДРЕСА_3. Рішенням Тернопільського міського суду від 06.09.1996 року за ОСОБА_8 визнано право власності на ? частку квартири АДРЕСА_3. ОСОБА_6 промерла 20.01.2010 року в м. Тернополі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №095840. 06.08.2010 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори видано спадкоємцям (синам) померлої 20.01.2010 року ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку (кожному) майна 1/4 квартири, за адресою: АДРЕСА_1. Згідно даних свідоцтв право на 1/3 частку майна померлої має ОСОБА_7 ( мати померлої). 28.03.2001р., ОСОБА_7 склала заповіт який був посвідчений державним нотаріусом Першої тернопільської Державної нотаріальної контори, яким заповіла 3/4 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 та 1/4 частину квартири, ОСОБА_8.

ОСОБА_4 помер 03.10.2012 року, що підтверджується довідкою виданою відділом обліку реєстрації УДМС України в Тернопільській області.

ОСОБА_7 померла 29.07.2013 року в м. Тернопіль про що видане свідоцтво про смерть серії І-ИД № 156335. 15 січня 2015 року державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори видано ОСОБА_2 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 10/12 часток квартири №49, за адресою: вул. Гетьмана Мазепи 1, м. Тернопіль через відсутність правовстановлювального документа на спадкове майно та оскільки частина спадкового заповідана іншим спадкоємцям.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, після смерті 20.01.2010 року ОСОБА_6, 1/3 частку належного померлій майна (1/4 квартири, за адресою: АДРЕСА_1) успадкувала мати померлої ОСОБА_7, однак остання не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Станом на день смерті ОСОБА_7, останній на праві власності належало ? частки та 10/12 частки квартири АДРЕСА_2.

Як встановлено в судовому засіданні спадкоємці за заповітом на майно ОСОБА_7, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_4 померли.

Відповідно до ч. 1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 її онуки, оскільки на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_7 її дочка ОСОБА_6 померла раніше - 20.01.2010 року.

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_7 не приймав та подав суду заяву згідно якої не заперечує проти визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на спадкове майно ОСОБА_7

Відповідно до статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оформити на це майно право власності та розпоряджатись ним. Таке порушене право позивача слід захистити, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на 3/4 частки та 10/12 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті 29.07.2013 року ОСОБА_7.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 82, 206, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 міської ради (місцезнаходження м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5), Другої тернопільської державної нотаріальної контори (місце знаходження: м. Тернопіль, вул. Київська, 3А) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті 29.07.2013 року ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті 29.07.2013 року ОСОБА_7.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_9