Єд.унік. № 243/7773/18
Провадження № 2/243/2742/2018
14 листопада 2018 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Старовецького В.І.
за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Словянського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -
16 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Словянського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.01.2014 року померла мати позивача ОСОБА_3, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2014 року серія I- НО №755852 видане виконкомом ОСОБА_2 селищної ради.
Факт родинних стосунків позивача та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження видане повторно відділом РАЦС Словянського міськрайонного управління юстиції від 16.05.2013 року І-НО №512417.
Факт своєчасного прийняття спадщини підтверджується витягом про реєстрацію в реєстрі спадкових справ від 25.07.2014 року, витяг №37975986 спадкова справа №56350038, рідний брат позивача відмовився від спадкування на його користь.
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Словянського районного нотаріального округу ОСОБА_4, з метою оформити спадкові та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, але отримав постанову про відмову від 16.07.2018 року №585/02-31, у звязку з відсутністю зареєстрованого правовстановлюючого документу на імя спадкодавця в Державному земельну кадастрі, що підтверджується витягом з реєстру ДЗК від 02.04.2018 року в якому відсутні відомості щодо Державного акту на імя спадкодавця.
Під час оформлення спадкових прав на земельну ділянку також зясувалось, що в реєстрі ДЗК відсутні відомості після технічних помилок допущених під час реєстрації права оренди та припинення права оренди у звязку зі смертю спадкодавця у Державному
Позивач ОСОБА_1І та його представник ОСОБА_5, до судового засідання не зявились, надали суду заяви з проханням справу розглянути за їхньої відсутності та про те, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Словянського району про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані та наявні у справі докази та письмові матеріали, надавши їм належну оцінку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
29.01.2014 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2014 року серія I - НО №755852 виданим виконкомом ОСОБА_2 селищної ради (а.с. 20)
Факт родинних стосунків позивача та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 16.05.2013 року, серії І-НО №512417 відділом РАЦС Словянського міськрайонного управління юстиції (а.с. 23)
Факт своєчасного прийняття спадщини підтверджується витягом про реєстрацію в реєстрі спадкових справ від 25.07.2014 року, витяг №37975986 спадкова справа №56350038, рідний брат позивача, згідно нотаріально посвідченої заяви від 07.02.2018 року нотаріусом нотаріального округу м. Тюмень Тюменської області, з приводу прийняття спадщини до нотаріуса не звертався (а.с.45).
Постановою приватного нотаріуса Словянського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 від 16.07.2018 року №585/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю
зареєстрованого правовстановлюючого документу на імя спадкодавця в Державному земельну кадастрі, що підтверджується витягом з реєстру ДЗК від 02.04.2018 року в якому відсутні відомості щодо Державного акту на імя спадкодавця.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Словянського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 від 26.10.2018 року, спадщину після померлої 29.01.2014 року ОСОБА_3 прийняв син померлої ОСОБА_1. ОСОБА_6, який є рідним братом позивача, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався (а.с.43).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені уст. 1261-1265 цього кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розвязує питання про визнання права на спадкоємне майно.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину.
Згідно із розясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший
момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем права приватної власності на земельну ділянку.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263-265ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1225, 1266, 1268 ЦК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Словянського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_7