Справа № 278/3032/18
Провадження №2/278/1080/18
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлої 28 серпня 2004 року баби ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,62 га., що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Глибочицьке».

В шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому не має можливості прийняти спадщину після померлої.

Представник позивача позов підтримала з підстав зазначених в ньому та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Житомирського подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 серпня 2004 року в м.Нова Борова Володарсько-Волинського району, Житомирської області у віці 92 роки померла ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №83 (а.с.5).

ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,62 га., що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Глибочицьке» (а.с.7).

Позивач ОСОБА_2 є онуком померлої та спадкоємцем за законом (ст.1262 ЦК України).

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 04 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15).

Листом приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №96/02-14 від 26 липня 2018 року ОСОБА_2 повідомлено, що ним було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та розяснено, що для визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини необхідно звернутися до суду (а.с.6).

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтями 79 та 80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, судом встановлено, що позивачем не виконано вимог ст.81 ЦПК України, не наведено підстав та не надано суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після померлої 28 серпня 2004 року ОСОБА_4, які могли бути обєктивними, непереборними та істотними труднощами для нього на вчинення дій про спадкування майна.

Керуючись ст.ст. 392, 1235, 1262 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 82, 200, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І. В. Зубчук