Справа №635/7821/16-ц
Провадження №2/635/82/2018

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
23 березня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Молодіжна, 6/1 до ОСОБА_2, останнє відоме місце мешкання: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул,Молодіжна, 6/1, ОСОБА_3, останнє відоме місце мешкання: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Молодіжна, 6/1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 грудня 2016 року.
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року позов було задоволено у повному обсязі.
31 травня 2017 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 20 грудня 2018 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 липня 2018 року зазначене заочне рішення було скасоване і справу було призначено до розгляду в загальному порядку на 17 серпня 2017 року.
Позивач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за участю його представника.
Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомленими через офіційний веб-портал суду в мережі інтернет про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до вимог ст.208 ЦК України в письмовій формі належить укладати: 1) правочини між юридичними особами;
2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, встановлених ч.1 ст.206 цього Кодексу;
3) правочини між фізичними особами на суму, яка у двадцять або більше разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, встановлених ч.1 ст.206 цього Кодексу;
4) інші правочини, відносно яких законом встановлена письмова форма.
Згідно з ч.1 ст.209 ЦК України правочин, вчинений в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно з вимогами ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210, 640 ЦК України повязується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.
Відповідно до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Позивач постійно мешкає у спірній квартирі, провадить там ремонтні роботи, що підтверджується відповідними актами та договорами (а.с.13-21), тобто ставиться до спірної квартири до свого постійного місця проживання.
Але до теперішнього часу остаточний договір купівлі-продажу укладений не був через ухилення відповідача від укладання цього договору.
Одночасно суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.6 Указу Президента України від 10 червня 1997 року " Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності", якщо закон України, інший акт Верховної Ради України опубліковано в будь-якій із газет, зазначених у частинах другій і третій статті 1 цього Указу, чи в "Офіційному віснику Президента України", до його опублікування в "Офіційному віснику України", "Відомостях Верховної Ради України", він набирає чинності після опублікування в тій із вказаних газет, чи в "Офіційному віснику Президента України", де його опубліковано раніше.
Закон України"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" було оприлюднено в Голосі України №142 від 03.08.2004 року.
За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку суд взмозі застосувати до виниклих правовідносин вимоги ч.2 ст.220 ЦК України.
Тому суд вважає, що що позивач та відповідачі домовились відносно усіх важливих умов договору, відбулось повне виконання договору, що підтверджується попереднім договором, укладеним між сторонами, а за таких обставин, суд доходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами, укладений 30 червня 2004 року дійсним та визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.
При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 638 грн.40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).
Оскільки позов був задоволений у повному обсязі, у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 319 грн.20 коп. з кожного.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 9-11, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Молодіжна, 6/1 до ОСОБА_2, останнє відоме місце мешкання: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул,Молодіжна, 6/1, ОСОБА_3, останнє відоме місце мешкання: Харківська область, Харківський район, с.Вільхівка, вул.Молодіжна, 6/1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити повністю.
Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 30 червня 2004 року між ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого боку дійсним.
Визнати за ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 319 (триста дев"ятнадцять) грн.20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 319 (триста дев"ятнадцять) грн.20 коп.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2018 року.
Суддя Н.Л.Панас