Справа № 513/439/17
Провадження № 2/513/57/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., секретаря Райчевої Т.М., за участю: позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України", в особах структурних підрозділів: філії Одеське обласне управління ПАТ "Державний Ощадний банк України", Саратське відділення філії Одеського обласного управління ТВБВ 10015/0362 про стягнення банківського вкладу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 19 липня 2017 року (а.с.48-50), просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" (надалі "Ощадбанк") банківський вклад в розмірі 19200 гривень, неустойку за невиконання зобовязань в розмірі 45504 гривні, моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, а також судові витрати в розмірі 2250 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в Саратському відділенні філії Одеського обласного управління ТВБВ 10015/0362 на його імя відкрито пенсійний рахунок № 5787, що підтверджено Ощадною книжкою. Крім того, 30 червня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір № 1033870 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, за умовами якого відповідач відкрив позивачу поточний рахунок № 1988 та надав платіжну картку типу MasterCard Elektroniс.

Станом на 27 квітня 2017 року на пенсійному рахунку позивача було 34489,86 гривень. 27 квітня 2017 року приблизно о 12 годині він зняв з пенсійного рахунку 1500 гривень, після чого на рахунку залишилося 32989,86 гривень.

Приблизно 13 годині 20 хвилин після зняття грошей на його мобільний телефон почали поступати дзвінки. Особи, які дзвонили представлялися працівниками служби безпеки Ощадбанку та повідомили, що шахраї намагаються зняти з його карткового рахунку 500 гривень і тому його картку заблокують.

Після цього на його мобільний телефон надходили повідомлення, які він не читав, бо керував автомобілем і не хотів відволікатись.

Після 14 години йому зателефонували з технічного відділу "Ощадбанку" та повідомили, що його картку заблокували і він зможе її разблокувати 03 травня поточного року у Саратському відділенні Ощадбанку. Після чого зателефонували з головного управління "Ощадбанку" та повідомили, що з його пенсійного рахунку знята велика сума коштів.

28 квітня 2017 року він звернувся до Саратського відділення Ощадбанку та від начальника відділення ОСОБА_3 дізнався, що 27 квітня 2017 року з його пенсійного рахунку невідомими особами була переведена сума 32900 гривень на його картковий рахунок № 1988, з якого згодом була знята сума 19200 гривень.

Позивач вважає, що кошти з його пенсійного рахунку були зняті незаконно, безпідставно, з порушенням встановленого порядку, а тому підлягають відшкодуванню відповідачем. Його вимогу повернути безпідставно зняті з його пенсійного рахунку кошти, банку не виконав.

Зазначає, що бездіяльністю та халатністю відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що порушено звичний уклад його життя, він втратив спокій та сон, він змушений звертатися до різних установ за захистом свого порушеного права.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не зявився. Позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.34-36, 57, 65). Зокрема, послався на те, що в установі на імя позивача був відкритий пенсійний рахунок № 5787. Крім того, між позивачем та відповідачем був укладений договір №1033870 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 30.06.2015 року, на підставі якого позивачу був відкритий поточний рахунок № 1988 та надана платіжна картка типу MasterCard Elektroniс та ПІН - конверт до неї.

Як вбачається з виписки з рахунків в національній валюті від 04.05.2017 року, наданої позивачем до суду та копії виписки по картковому рахунку № 1988 за період з 01.04.2017 р. по 01.06.2017 р., з пенсійного рахунку позивача 27.04.2017 р. було проведено безготівкову операцію з перерахуванням грошових коштів у сумі 32900,00 гривень в мережі інтернет (TPANSER CURREN CARD) на його картковий рахунок.

Також, 27.04.2017 року з карткового рахунку був здійснений переказ коштів у розмірі 19200 гривень через платіжну систему ІВОХ UKR KIEV CARD2CARD UA (MasterCard Acq to Our Euro Card/MasterCard) двома сумами по 9600,00 гривень на рахунок, відомості про який відповідач не повідомив. 04.05.2017 р. на підставі звернення позивача з карткового рахунку на пенсійний рахунок було списано суму коштів у розмірі 13740,00 гривень.

На заяву ОСОБА_1 від 27.04.2017р. було надано відповідь листом від 30.05.2017 року №113.17/04-02/04-1208 8967, якою клієнта було сповіщено про його відповідальність як держателя картки за зберігання даних, які необхідні для проведення зазначених вище операцій та про його відповідальність в разі їх розголошення третім особам.

Відповідачем встановлено, що 27.04.2017 року о 13:14 годині було здійснена успішна реєстрація позивача в системі WEB - банкінг «Ощад 24/7» від Ощадбанку за телефонним номером Клієнта з метою отримання доступу до його рахунків через мережу інтернет, про що свідчить виписка з внутрішньої банківської системи про успішний вхід до WEB - банкінгу. Зареєструватись в системі можливо лише за допомогою даних, нанесених на платіжну картку клієнта та ПІН - паролю, який надходить на номер телефону Клієнта (097-270-42-71).

Отже, представник відповідача вважає, що реєстрація позивача в системі WEB - банкінг «Ощад 24/7», яка стала можливою лише після надання позивачем даних платіжної картки та ПІН - паролю, з боку Банку, була здійснена правомірно.

28.04.2017 р. в інтернет мережі через WEB - банкінг «Ощад 24/7» з пенсійного рахунку на картковий рахунок позивача було проведено безготівкову операцію з перерахування грошових коштів у сумі 32 900, 00 гривень.

Представник відповідача зазначає, що всі операції в системі інтернет проводяться за допомогою ПІН - паролів, тобто позивач у період з 13:14 год 27.04.2017 р. по 13:40 год 27.04.2017 р. отримав 6 паролів на свій мобільний телефон. Паролі були введені коректні, отже операція здійснена правомірно. Тому вважає, що позивачем було розголошено в телефонному режимі таку інформацію третій особі.

Згідно п. 1,5. Договору № 1033870 Банк не несе відповідальності за збитки, завдані Клієнту у разі розголошення (розкриття) інформації за рахунком № 4612 в результаті використання Клієнтом паролів, ПІН - кодів, СУУ - кодів, а також у разі розголошення Клієнтом логіну та паролю до системи WЕВ - банкінг «Ощад 24/7» та отримання щомісячних виписок на адресу електронної пошти.

Крім того, представник відповідача зазначає, що жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності завдання позивачу моральної шкоди та її розміру позивачем надано не було.

Свідок ОСОБА_4 показала , що працює економістом Саратського відділення філії Одеського обласного управління ТВБВ 10015/0362. Позивач є клієнтом "Ощадбанка", на його імя відкритий пенсійний рахунок та видана ощадна книжка. Крім того, відкрито картковий рахунок. 27 квітня 2017 року вона особисто обслуговувала позивача та видала йому з пенсійного рахунку 1500 гривень. В той же день, перед обідом він їй зателефонував та попросив перевірити його пенсійний рахунок. Вона перевірила і виявила, що окрім знятої позивачем суми, була знята велика сума грошових коштів. Наступного дня позивач звернувся до завідувача Саратського відділення ОСОБА_3 і з'ясувалось, що з пенсійного рахунку позивача грошові кошти були перераховані на його картковий рахунок, звідки їх перерахували на рахунок невідомої особи.

Свідок ОСОБА_3 показала, що працювала завідувачем Саратського відділення філії Одеського обласного управління ТВБВ 10015/0362. Підтвердила, що 28 квітня 2017 року позивач звернувся до неї з проханням повернути грошові кошти в розмірі 19200 гривень , які без його згоди були перераховані з його пенсійного рахунку на картковий рахунок, звідки зняті. Проте, грошові кошти позивачу не повернуто.

Заслухавши позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.11, 509 ЦК України зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції») кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.п.2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Судом встановлено, що в Саратському відділенні філії Одеського обласного управління ТВБВ 10015/0362 на імя позивача відкрито пенсійний рахунок № 5787, що підтверджено Ощадною книжкою позивача (а.с 8).

Крім того, 30 червня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1033870 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, за умовами якого відповідач (банк) відкрив позивачу (клієнт) поточний рахунок №1988 та надав платіжну картку типу MasterCard Elektronic та ПІН-конверт до неї (а.с. 37-39).

З виписки з рахунків в національній валюті від 04.05.2017 року за період з 01.04.2017 р. по 04.05.2017 р., вбачається, що 27.04.2017 р. з пенсійного рахунку позивача № 5787 було проведено безготівкову операцію з перерахуванням грошових коштів у сумі 32900,00 гривень в мережі інтернет (TPANSER CURREN CARD) на його картковий рахунок (а.с. 11).

Виписка з карткового рахунку № 1988 за період з 01.04.2017 року по 01.06.2017 року підтверджує, що 27 квітня 2017 року на картковий рахунок позивача було зараховано 32900 гривень. В той же день 27 квітня 2017 року з карткового рахунку № 1988 було зроблено переказ коштів у загальному розмірі 19200 гривень через платіжну систему ІВОХ UKR KIEV CARD2CARD UA (MasterCard Acq to Our Euro Card/MasterCard) двома сумами по 9600,00 гривень.

04.05.2017 року на підставі звернення позивача (клієнта) з карткового рахунку на пенсійний рахунок було списано суму коштів у розмірі 13740,00 гривень (а.с. 41).

Згідно із ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до п.1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно зі ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Із змісту Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705, вбачається, що відповідальність користувача настає якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У справі Zolotas проти Греції (№ 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунку нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави.

Таким чином, всупереч вищевказним нормам ЦК України відповідач без згоди та відповідного розпорядження позивача, безпідставно, 27 квітня 2017 року перерахував з пенсійного рахунку позивача на його картковий рахунок належні позивачу грошові кошти в загальній сумі 32900 гривень. В той же день 27 квітня 2017 року з карткового рахунку № 1988 було зроблено переказ коштів у загальному розмірі 19200 гривень через платіжну систему ІВОХ UKR KIEV CARD2CARD UA (MasterCard Acq to Our Euro Card/MasterCard) двома сумами по 9600,00 гривень.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що позивач порушив правила надання банківських послуг, внаслідок чого відбулося несанкціоноване списання коштів з рахунку, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього представник відповідача суду не надав.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 19200 гривень підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

27 квітня 2017 року позивач звернувся до Саратського відділення "Ощадбанку" із заявою, в якій повідомив про зняття коштів та просив їх повернути (а.с.12-13).

Банк порекомендував позивачу звернутись до органів Національної поліції ( а.с.42), не виконав свої зобов'язання та грошові кошти не повернув.

Позивачем нараховано 3% річних на суму боргу за період з 28 квітня 2017 року по 15 липня 2017 року, що за його підрахунком становить 576 гривень на день (19200 х 3%), а всього розмір неустойки складає 45504 гривень (576 грн. х 79 дн.).

Суд не може погодитись із зазначеним розрахунком, тому, що 3% річних від суми боргу 19200 гривень становить 576 гривень на рік. Тому розмір неустойки за період з 28 квітня 2017 року по день винесення рішення становить 503,41 гривень (576 грн. : 365 днів х 319 днів).

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач не надав належних та допустимих доказів щодо спричинення йому моральної шкоди в розмірі 20000 гривень. Відтак, позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивача, який з вини відповідача втратив належні йому грошові кошти, був змушений звертатись до банку, а потім і до суду, витрачати на це свій час, нервувати, що порушило звичний уклад його життя. При цьому суд також враховує вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1280 гривень.

Керуючись ст.ст. 1058-1060, 625, 526 ЦК України, ст.ст. 3-11, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", 01001, м. Київ, вул. Госпитальна, 12 Г, , МФО 300465, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії КЕ № 425138, виданий 30 вересня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 19200 (девятнадцять тисяч двісті гривень), 3 відсотки річних в розмірі 500,80 гривень, та моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, а всього 21700 (двадцять одна тисяча сімсот) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", 01001, м. Київ, вул. Госпитальна, 12 Г, , МФО 300465, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії КЕ № 425138, виданий 30 вересня 1996 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судові витрати в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька