Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/66/18
Провадження № 2/391/92/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2018р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 10.08.2013 року Гельмязівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 15.

В позовній заяві пояснив, що 10.08.2013 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 15. Від шлюбу дітей не мають. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів , відсутність між ними взаєморозуміння і довіри, тому просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву від 12.03.2018 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву від 13.03.2018 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала в повному обсязі, в частині стягнення з неї судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу просила відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СР № 098868 від 10.08.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною третьою ст.109 вказаного Кодексу передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем заявлено суду про намір зміни прізвища, яке вона змінила при реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність зміни прізвища відповідачу на дошлюбне прізвище «Масановець».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Стаття 105 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до ст. 106 цього Кодексу, а саме подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

З позовної заяви та документів доданих до неї не вбачається чи виник спір між подружжям щодо добровільного розірвання шлюбу, оскільки від шлюбу у позивача та відповідача не має неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат пов»язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Граничний розмір компенсації витрат встановлюється Постановою КМУ № 590 від 27.04.2006 р. "Про граничні розмірі компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" а тому "…граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується сорок відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, склад та розмір витрат, повязаних з оплатою витрат на правову допомогу входить, на думку суду, до предмету доказування, в порядку ст. ст. 76-83 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи повязані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Судом встановлено, що витрати на правову допомогу згідно квитанції від 05.01.2018 року були внесені раніше, ніж укладено сам договір від 15.01.2018 року, а позовна заява була складена 01.01.2018 року, тобто раніше, ніж укладено договір та внесені кошти згідно квитанції, що викликає обґрунтовані сумніви в достовірності наданих доказів та причетності вказаних документів до розгляду саме цієї справи. (а.с. 15-20).

Державна реєстрація розірвання шлюбу провадиться за місцем проживання подружжя або одного з них (пункт 5 глави 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні).

Державна реєстрація розірвання шлюбу у випадку, передбаченому статтею 106 Сімейного кодексу України, проводиться на підставі письмової заяви про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей, у якій повинно бути зазначено про відсутність у них спільних дітей (пункт 14 глави 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні).

Суд встановив, що на підтвердження добровільної згоди на розірвання шлюбу відповідач, ОСОБА_2 надала до Золотоніського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Черкаській області заяву про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей серії НАТ 995837 та заяву серії НАТ № 995836 про розірвання шлюбу без її участі, які завірені державним нотаріусом Компаніївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, а з боку позивача такі докази, як згода на добровільне розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей відсутні. (а.с.10-11).

Отже, відповідачем було вчинено усі необхідні дії, спрямовані на розірвання шлюбу в добровільному порядку, вона не заперечувала проти розірвання шлюбу і самостійно ініціювала це питання в позасудовому порядку в жовтні 2016 року, тобто до звернення позивача з даним позовом.

Частиною 9 ст.141 ЦПК України визначено, що у разі, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що спір виник саме з вини позивача ОСОБА_1, який не скористався правом на розірвання шлюбу в позасудовому порядку через органи ДРАЦС, тому судові витрати необхідно залишити за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 104, 109, 110, 112-114 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 76-83, 133, 141, 206, 247, 263-265, 289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, який зареєстрований 10.08.2013 року Гельмязівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 15.

Після розірвання шлюбу змінити ОСОБА_2 прізвище на дошлюбне «Масановець».

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Мумига