Справа № 147/1043/17
Провадження № 2/147/115/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області про поділ спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області про поділ спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5.

До смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно проживали у с. Савинці Вінницької області, про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки (паю) площею 1.4068 га, розташованої на території Савинецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту НОМЕР_3, який видано 15.10.2004 року.

Спадкоємцями до майна померлої ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 1223 та 1261 Цивільного кодексу України були її діти рівних частках: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5.

Спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєчасно прийняли спадщину, тому що: ОСОБА_4 подав до шести місяців з дня смерті матері ОСОБА_3 заяву до Тростянецької державної нотаріальної контори, а дочка ОСОБА_5 фактично проживала разом з мамою на день її смерті, що підтверджується рішенням Тростянецького районного суду від 10 травня 2017 року, справа №147/209/17.

Проте жоден із спадкоємців - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не оформили своїх спадкових прав на будинок та земельну ділянку і померли.

Після смерті 28 жовтня 2016 року ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки (паю) площею 1.4068 га. розташованої на території Савинецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту НОМЕР_3, який видано 15.10.2004 року.

Спадщину своєчасно прийняв його син ОСОБА_2, який подав заяву на протязі шести місяців до Тростянецької державної нотаріальної контори.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке також складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки (паю) площею 1.4068 га, розташованої на території Савинецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту НОМЕР_3, який видано 15.10.2004 року.

Спадщину своєчасно прийняла її дочка позивач ОСОБА_1, подавши заяву на протязі шести місяців з дня смерті матері до Тростянецької державної нотаріальної контори.

На підставі наведеного та керуючись статтями 1223,1296 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулись до Тростянецької державної нотаріальної контори видати відповідно до ст. 1261 ЦК України свідоцтво про право на спадщину за законом кожному на 1/2 частину спадкового майна

Однак, 04.10.2017 року ОСОБА_1, а 26.10.2017 року ОСОБА_2, отримали від нотаріуса відмову за № 668/02-17 та 695/02-17 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок належав колгоспному двору, головою та єдиним членом якого була ОСОБА_3.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 постійно проживала та проживає у спадковому будинку, а ОСОБА_2 має намір самостійно обробляти земельну ділянку, позивачі просили суд поділити між ними спадкове майно, таким чином: спадкоємцю ОСОБА_1 - житловий будинок з господарськими спорудами; спадкоємцю ОСОБА_2 - земельна ділянка.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує за обставин викладених в позовній заяві. Просить задовольнити та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,4068га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належну ОСОБА_3

Відповідач представник Савинецької сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти поділу спадкового майна за позивачами та просить справу розглянути в його відсутності.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_4, виданого 13.04.2016 року виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки (паю) площею 1.4068 га, розташованої на території Савинецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту НОМЕР_3, який видано 15.10.2004 року.

Спадкоємцями до майна померлої ОСОБА_3 за законом були її діти рівних частках: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5.

Родинний зв`язок сина ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом по народження НОМЕР_5, яке видано 05.05.1962 року Савинецькою сільською радою Тростянецького району Вінницької області, де в графі мати записано ОСОБА_3(а.с.34).

Родинний зв`язок дочки ОСОБА_5 та померлої ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_6, виданим 21.04.1951 року Савинецькою сільською радою Тростянецького району Вінницької області, де записана мати - «ОСОБА_3»(а.с.35), та свідоцтвом про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_5, від якого змінилось прізвище дочки на «ОСОБА_1», свідоцтво НОМЕР_7, яке видано 26.08.1967 року Савинецькою сільською радою(а.с.36).

Спадкоємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєчасно прийняли спадщину, тому що: ОСОБА_4 подав до шести місяців з дня смерті матері ОСОБА_3 заяву до Тростянецької державної нотаріальної контори, а дочка ОСОБА_5 фактично проживала разом з мамою на день її смерті, що підтверджується рішенням Тростянецького районного суду від 10 травня 2017 року, справа №147/209/17.(а.с.20,21).

Проте жоден із спадкоємців - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не оформили своїх спадкових прав на будинок та земельну ділянку і померли.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_8, виданого 31.10.2016 року виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.11).

Спадкоємцем до його майна являється позивач син ОСОБА_2, який подав заяву на протязі шести місяців до Тростянецької державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.18).

Родинний зв`язок позивача ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_4 підтверджується записом у свідоцтві про народження НОМЕР_9, яке видано 12.01.1987 року Савинецькою сільською радою Тростянецького району Вінницької області, де в графі «батько» записано ОСОБА_4(а.с.34).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_10, виданого 15.02.2017 року виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5(а.с.12).

Після її смерті спадщину своєчасно прийняла її дочка позивач ОСОБА_1, подавши заяву на протязі шести місяців з дня смерті матері до Тростянецької державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.16).

Родинний зв`язок позивача ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_5 підтверджується записом у свідоцтві про народження НОМЕР_11, яке видано 17.07.1968 року Савинецькою сільською радою, де в графі мати записано ОСОБА_5(а.с.37).

Довідкою №591 від 22.08.2017 року виданою виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області підтверджено, що ОСОБА_3 за життя була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживала до дня свої смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 Спадкоємцями до майна померлої ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_1. Спадкоємець ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті матері. До складу спадкового майна ОСОБА_3 належить житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка (пай). За даними погосподарських книг сільської ради станом на 15 квітня 1991 року господарство відносилось до категорії колгоспних дворів. Членами двору були: голова двору ОСОБА_3. Спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2. Спадкоємцем до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є її син ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.(а.с.19).

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області по справі №147/209/17 від 10.05.2017 року встановлено факт спільного проживання померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_3.(а.с.20,21).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 входить зокрема житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 11.09.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 72,3кв.м., житловою площею 37,8кв.м., допоміжною площею 34,5кв.м.(а.с.22-27).

Ксерокопією погосподарської книги, належно завіреною, за 1991-1995 роки, виданою виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що згідно погосподарської книги особовий рахунок НОМЕР_12 житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою була ОСОБА_3 (а.с.46)

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №234/2017р. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5, встановлено, що позивач ОСОБА_1 вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.16). Частину спадкового майна оформила на себе.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 04.10.2017 року за №668/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н.М. випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.15).

З відповіді-відмови від 26.10.2017 року за №695/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н.М. випливає, що позивач ОСОБА_2 дійсно має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, однак не встиг оформити своїх спадкових прав, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.17).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу № 20/2017р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, встановлено, що позивач ОСОБА_2 вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.18).

Позивачі звернулись до суду з вимогою про поділ спадкового майна та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно ОСОБА_3, а саме земельну ділянку, розташовану на території Савинецької сільської ради Тростянецького району.

Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 15.10.2004 року втрачено, про що подано оголошення в газету «Тростянецькі вісті» від 23.08.2017 року(а.с.28).

Відповіддю Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №29-477/0-0.36-503/147-17 від 18.09.2017 року підтверджено, що ОСОБА_3 була включена до списку, який додавався до Державного акта на право колективної власності та отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3(а.с.31).

Належність спадкодавцеві ОСОБА_3 земельної ділянки також підтверджено копією Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 15.10.2004 року(а.с.28); Архівною довідкою №148 від 21.08.2017 року, виданою КП «Тростянецький районний трудовий архів» в якій зазначено, що ОСОБА_3 працювала в СТОВ «Нива» с.Савинці і була включена в списки на розпаювання(а.с.38,39).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивачі мають право на спадщину після смерті ОСОБА_3, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1225,1268,1269 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81,82, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 який належав ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 1,4068га, розташовану на території Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 15.10.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя