Справа № 766/3773/17
14 березня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Матієнко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Суворовського району м.Херсона про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 13.07.1995 року, виданого органом приватизації заводу «Кулон» концерна «Дніпро» квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та її батьку ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 її батько помер ОСОБА_3. У зв'язку з тим, що на час смерті батька позивач фактично користувалась їхньою спільною квартирою та усіма речами, що знаходилась в ній, позивач не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки прийняла спадщину фактично. Звернувшись до нотаріальної контори 06.12.2016 року із заявою про видачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після померлого батька ОСОБА_3, нотаріусом було письмово відмовлено та роз'яснено про необхідність звернення до суду для визначення додатково строку для прийняття спадщини.У зв'язку з цим, позивач просила визнати в порядку спадкування за нею право власності на 1/2 частини нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. В останнє судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача Степанівської сільської ради Суворовського району м.Херсона в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Судом встановлено згідно актового запису про народження №123, складеного 23.08.1948, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_3 та ОСОБА_6.
Згідно актового запису про шлюб №500, складеного 29.10.1971 Комсомольським райЗАГС, 29.0.1971 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1».
З свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 13.07.1995 року (а.с.8) вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Згідно технічного паспорту власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 власниками майна є ОСОБА_1 та ОСОБА_3
Згідно актового запису про смерть №1152, складеного 23.03.1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсон, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно довідки №44 від 26.02.2008 року, виданої ОСББ «Херсонець», ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_3, разом з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_6.
З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46040789 від 06.12.2016 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася.
Листом від 06.12.2016 року №1454/01-16 Друга Херсонська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_3 у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини з поважної причини.
Згідно актового запису про смерть №920, складеного ІНФОРМАЦІЯ_4 Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. З наданих квитанцій вбачається, що похованням ОСОБА_6 займалася позивач.
Відповідно до листа від 01.02.2017 року №261, виданого КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, ОСОБА_1 повідомлено, що інвентаризаційна вартість квартири АДРЕСА_1, складає 137743 грн.
Згідно довідки про склад сім'ї №305 від 24.02.2017 року, виданої ОСББ «Козак», ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
З акту №397 від 27.02.2018 року ОСББ «Козак», виданого ОСОБА_1 в тому, що вона сплачувала комунальні послуги в повному обсязі. На поточний період заборгованості не має.
До правовідносин, які виникли до моменту набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, застосовуються норми законодавства, яке діяло на момент виникнення правовідносин, а саме норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справпро спадкування" зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема, ЦК УРСР.
Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Згідно ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Згідно ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, суд
Позов ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Суворовського району м.Херсона про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан