Справа № 564/2336/17
Рядок статзвіту № 51
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Олійник П. В.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Костопільська районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення останнього батьківських прав щодо його дітей: ОСОБА_4, 2011 року народження та ОСОБА_5, 2013 року народження.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на обставини викладені в позовній заяві.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та надали згоду на прийняття заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, на адресу суду повернувся конверт із рекомендованим повідомленням з відміткою «тимчасово відсутній».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та враховуючи згоду позивача та представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Костопільської РДА в судове засідання не з'явився. Натомість начальник служби Марчук Л.О. скерувала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності представника служби, не заперечує, щодо позбавлення відповідача батьківських прав та підтримує висновок органу опіки та піклування Костопільської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Судом встановлено, що від подружнього життя сторони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком.
Рішенням Рівненського міського суду від 20.04.2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.

На підставі рішення Рівненського міського суду від 15.01.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 07.12.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідач після розірвання шлюбу не цікавиться життям дітей, не виявляє бажання спілкуватись з синами та приймати участь у їх фізичному, духовному та моральному розвитку. Не вітає дітей із святами та днем народження.

З характеристики №30 від 18.08.2017 року виданої дошкільним начальним заклодом «Ясла-Садочок» №42, вбачається, що хлопчик ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за час перебування в групі зарекомендував себе позитивно, як активний, життєрадісний, працелюбний, відкритий хлопчик. Вихованням хлопчика займається мама ОСОБА_1. Під час відвідування ОСОБА_4 старшої групи 2016-2017 р., тато хлопчика жодного разу не відвідував дитячий садочок, не цікавився вихованням і навчанням дитини.

З характеристики №29 від 18.08.2017 року виданої дошкільним начальним заклодом «Ясла-Садочок» №42, вбачається, що хлопчик ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за час перебування в групі зарекомендував себе, як вихований, працелюбний, дружелюбний хлопчик. Вихованням та розвитком хлопчика займається мама ОСОБА_1. Тато не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його навчання, тато жодного разу не відвідував садок.

Відповідач ОСОБА_3, щодного разу не сплачував аліменти на утримання неповнолітніх дітей, що підтверджується розрахунком розміру заборгваності із сплати аліментів, виданого державним виконацем Костопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та з якої вбачається, що станом на 01.09.2017 року за боржником ОСОБА_3 рахується заборгованість в розмірі 41621,91 грн.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Костопільської РДА №3396/01-31/17 від 01.11.2017 року вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Встановлено, що батько дітей свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток хлопчиків, що також підтвердили попередньо допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_10. Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 р. у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів.

Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що в даному випадку інтереси малолітніх дітей превалюють над потребами збереження сім'ї, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх здоров'ям, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі.

За цих обставин, на думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав, відповідає інтересам дітей та знаходиться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір витрати в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163, 164 СК України, ст.ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265,280,ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Костопільська районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньіх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 640 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СуддяП. В. Олійник