Справа №731/452/18
Провадження №2/731/183/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2018 року Варвинський районний суд Чернігівської області
в складі судді Семенченка О.М.,
з участю секретаря Трохименко Т.І.,
представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в смт Варва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
20 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення із відповідача ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до закінчення навчання сина чи до досягнення ним 23-річного віку залежно від того, яка з цих обставин настане першою.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із ОСОБА_5 у них є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зараз син повнолітній, але продовжує навчатись в Українській медичній стоматологічній академії, форма навчання контрактна. Навчаючись на денній формі, син не може влаштуватися на роботу та самостійно себе утримувати. Син хворіє на ювенільний остеохондроз поперекового відділу хребта та сколіоз, у звязку з чим постійно потребує підтримуючого лікування. На її утриманні знаходиться ще один син від другого шлюбу ОСОБА_6, 15 червня 2010 року, а тому вона не в змозі у достатній мірі утримувати старшого сина, якому потрібні кошти на навчання, на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. ОСОБА_7 має постійну роботу в НГВУ Чернігівнафтогаз ПАТ «Укрнафта», фізично здоровий, аліменти нікому не платить, неповнолітніх дітей не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.
29 жовтня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву (а.с. 25), відповідно до якого відповідач визнає позов частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки своїх доходів, оскільки він сам має хвороби серця та сплачує кредит. Крім того, вважає, що довідка про хвороби сина та про необхідність підтримуючого лікування не має юридичної сили, оскільки не має реєстраційного номера. Водночас в медичній карті сина відомості про хвороби та необхідність підтримуючого лікування відсутня.
8 листопада 2018 року до суду через канцелярію надійшла відповідь позивачки ОСОБА_8 на відзив (а.с. 39-41), де зазначено, що довідка про хвороби сина та про необхідність підтримуючого лікування є належним, допустимим та достовірним доказом.
Позивачка ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 50).
Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що відповідач згоден сплачувати на утримання сина ОСОБА_10, який продовжує навчання, 1/8 частку з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно, оскільки він часто хворіє та має кредитні зобовязання. Окрім того вважає, що аліменти слід стягнути лише до 30 червня 2022 року, адже саме ця дата вказана у довідці навчального закладу як дата закінчення навчання.
Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згодом шлюб було розірвано і 24 квітня 2010 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_11, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14).
Згідно з довідкою Варвинської селищної ради №3476 від 17 вересня 2018 року позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з чоловіком ОСОБА_11, сином ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 (а.с. 11).
ОСОБА_5 навчається на другому курсі денної форми навчання вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія», форма навчання контрактна, стипендія не призначена, термін закінчення навчального закладу - 30 червня 2022 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу №3039 від 6 вересня 2018 року (а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_7 не заперечує того, що він працює в НГВУ Чернігівнафтогаз ПАТ «Укрнафта», отримує заробітну плату близько десяти тисяч гривень на місяць, аліменти нікому не платить, неповнолітніх дітей не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що відповідач ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 7,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 51).
Крім того на відповідача зареєстрований транспортний засіб SCODA OCTAVIA A5, 2010 року випуску, середньоринкова вартість - 250 869,69 грн. (а.с. 52, 53).
Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоровя та матеріальне становище дитини;
2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4)інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_7 працездатний, має постійне місце роботи, має земельну ділянку та транспортний засіб, аліменти нікому не платить, неповнолітніх дітей не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, суд дійшов висновку про те, що він має можливість утримувати сина до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Проте суд враховує стан здоровя відповідача. Згідно з довідкою КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 26 жовтня 2018 року №450 та №1320, відповідач ОСОБА_7 з 2016 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря Варвинської ЦРЛ (а.с. 27, 28). З приводу захворювання перебував на стаціонарному лікуванні у Варвинській ЦРЛ в жовтні 2018 року. Зазначені обставини вказують на обмежені можливості відповідача утримувати свого повнолітнього сина через стан здоровя.
Посилання позивача на незадовільний стан здоровя сина, на користь якого стягуються аліменти, вказуючи на довідку КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 17 вересня 2018 року, суд не може взяти до уваги, оскільки така довідка повинна бути підписана керівником лікувальної установи, а не одним лікарем (а.с. 10).
Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозвязку, а також враховуючи стан здоровя дитини та платника аліментів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у розмірі однієї пятої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.
З відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду була звільнена від його сплати.
Керуючись ст.ст. 182, 191, 198-201 СК України, ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Семенченко