Справа № 2-30/2010
Провадження № 6/316/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2018 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого-судді Вільямовської Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Рябухи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Енергодар заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», боржники: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про виправлення недоліків виконавчого документа та поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 року заявник ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з заявою про виправлення недоліків виконавчого документу та поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання. В обґрунтування заяви зазначив на те, що 23.12.2010 року суддею Енергодарського міського суду Запорізької області Федоренко О.І. винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь ВАТ « КБ «Надра» (правонаступник ПАТ « КБ «Надра», надалі- Банк) заборгованості за кредитним договором в розмірі 24487,76 Євро. 16.08.2011 року до Банку надійшли копія рішення суду та виконавчі листи за № 2-30/2010, видані 11.01.2011 року. 21.09.2011 року. Банком було направлено заяву на відкриття виконавчого провадження за місцезнаходження майна боржника. 23.09.2011 року головним державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції ОСОБА_4 було розглянуто заява про примусове виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-30/2010 відносно боржника ОСОБА_1 10.07.2012 року державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з реалізацією рухомого майна ОСОБА_1 та з направленням за належністю виконавчого документа до ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області. За виконавчим документом було частково стягнуто боргу - 24843,58 грн, виконавчого збору - 3676,32 грн. 12.11.2012 року до банку надійшла постанова державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Бень Ю.Й. про повернення виконавчого документа № 2-30/2010 стягувачеві за відсутністю майна на яке може бути звернуто стягування, здійсненні державним виконавцем заходи стосовно виявлення майна боржника виявилися безрезультатними. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ КБ «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. У зв'язку з наведеними обставинами, було значно посилено контроль за супроводом судових справ відносно позичальників та виконавчих проваджень, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Тому при вивченні наглядової справи банку за кредитним договором № 24/2005/0879 Фка від 29.12.2005 року та звернувши увагу на відсутність відкритих виконавчих проваджень відносно поручителя за кредитним договором ОСОБА_2, банком було звернуто увагу на виконавчий лист № 2-30/2010 виданий 11.01.2011 року не за вимогами Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 04.11.2010 року, яка діяла на час видачі виконавчого листа. Так згідно ч. 2 ст. 18 ЗУ вимоги до виконавчого документа: у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. Посилаючись на ст.129 Конституції України, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 371 ЦПК України, ч. 6. ст. 12 закону України «Про виконавче провадження» просили суд винести ухвалу про приведення у відповідність виконавчих листів № 2-30/2010 із вимогами закону України « Про виконавче провадження» та визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документа на виконання, поновити строки на пред'явлення до виконання виконавчих листів № 2-30/2010 виданих 11.01.2011 р. Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в розмірі 24487,76 євро, що в еквіваленті становить 250685,76 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в суді, в розмірі 120 грн.

Заявник до суду не зявився, надав суду заяву відповідно якої просить розгляд заяви провести без участі представника.

Боржник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не зявився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Боржник ОСОБА_3 надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, за участю представника за довіреністю ОСОБА_5, вимоги, викладені в заяві не визнає та заперечує проти їх задоволення.

Представник боржника ОСОБА_3- ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі.

Cуд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент набрання рішенням законної сили) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1)посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів усправах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2)інші виконавчі документи- протягом року, якщо інше не

передбачено законом.

Пунктом 2 цієї статті було передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1)виконання судових рішень- з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі від строчки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення;

2)виконання рішень комісій по трудових спорах- з дня видачі

посвідчення на примусове виконання рішення;

3)інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.12.2010 року в справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість відповідно до договору Кредиту в розмірі 24487,76 Євро, що становить 250685,76 та судові витрати в розмірі 120 грн. (а.с. 12).

Рішення набрало законної сили 05.01.2011 року. Виконавчий лист виготовлено Енергодарським міським судом та видано 11.01.2011 року (а.с. 4).

Згідно з положеннями ст. 368 ЦПК України (які діяли на час ухвалення рішення) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа. 16.08.2011 року від Енергодарського міського суду на адресу Банку надійшли копія рішення та виконавчого листа № 2-30/2010. 23.09.2011 року головним державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-30/2010 відносно боржника ОСОБА_1 10.07.2012 року державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з реалізацією рухомого майна ОСОБА_1 та з направленням за належністю виконавчого документа до ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області. За виконавчим документом було частково стягнуто борг в сумі 24843,58 грн. та виконавчого збору у розмірі 3676,32 грн. 12.11.2012 року до банку надійшла постанова державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області Бень Ю.Й. про повернення виконавчого документа № 2-30/2010 стягувачеві за відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення. Тобто, стягувачу з кінця 2012 року було достеменно відомо про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження.

Умовами ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Каракуця проти України» від 16 лютого 2017 року зазначено, що ігноруючи усі надані стягувачу законом права, як стороні виконавчого провадження, стягувач не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду. Суд вважає, що ніщо не заважало заявнику належним чином відповідно до законодавства України слідкувати за своїми судовими справами та можливими або наявними виконавчими провадженнями. Протягом 7 місяців з часу набрання судового рішення законної сили заявник не цікавився та не слідкував за судовою справою та не використав можливість завчасного отримання виконавчого листа.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Враховуючи те, що постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві державний виконавець виніс 12.11.2012 року, тому останнім днем пред'явлення виконавчого листа до виконання було12.11.2013 року.

Одночасно, пунктом 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право стягувача на повторне пред'явлення виконавчого документу до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Таким чином, на теперішній час строк пред'явлення виконавчого листа до виконання був порушений з залежних від стягувача причин, а саме, його процесуальної бездіяльності.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ КБ «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку (а.с. 7).

Заявником зазначено на те, що у зв'язку з наведеними обставинами, було значно посилено контроль за супроводом судових справ відносно позичальників та виконавчих проваджень , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Тому при вивченні наглядової справи банку за кредитним договором № 24/2005/0879 Фка від 29.12.2005 року та звернувши увагу на відсутність відкритих виконавчих проваджень відносно поручителя за кредитним договором ОСОБА_3, банком було звернуто увагу на виконавчий лист № 2-30/2010 виданий 11.01.2011 року не за вимогами Закону України.

З цих підстав суд також не вбачає підстав можливості для задоволення зави, так як причини, з яких заявник пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, є неповажними, оскільки, навіть, починаючи з 05.06.2015 року, заявник мав об'єктивну можливість своєчасно вчинити таку процесуальну дію як пред'явлення його до виконання, отримання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та звернення до суду з аналогічною заявою протягом розумного строку.

Поважність причин пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання пов'язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Обов'язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Стягувач мав право повторно пред'явити виконавчий документ до примусового виконання впродовж встановленого вищезазначеного строку, а часткове добровільне виконання боржником судового рішення не є обставиною, яка унеможливила повторне своєчасне звернення стягувача до виконавчої служби.

Щодо зазначеного в заяві як підставу для поновлення строку відсутність відкритих виконавчих проваджень відносно поручителя за кредитним договором ОСОБА_3 суд зазначає на наступне:

Відповідно до виконавчого листа № 2-30/2010, виданого Енергодарським міським судом 11.01.2011 року, боржниками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 25 закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час видачі виконавчого листа та предявлення його до виконання державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкритивиконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п. 2 цієї статті державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Пунктом 5 цієї статті передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Пунктом 6 цієї статті визначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 12 цього закону, чинному на час відкриття виконавчого провадження, передбачені права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження. Виконавче провадження здійснюється на засадах гласності та відкритості, що з урахуванням прав стягувача у виконавчому провадженні, в тому числі на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, доводить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав. Таким чином, обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на особу, яка звернулась за захистом своїх прав до суду, в даному випадку стягувача.

Правовідносини, що склались між банком та ОСОБА_3 з моменту ухвалення рішення про стягнення боргу не змінювались, тобто не виникало будь-яких обставин, які б свідчили, що з моменту постановлення рішення обовязок боржника перестав існувати повністю або частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, не відкриття виконавчого провадження щодо ОСОБА_3 не є підставою для поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки при зазначенні в виконавчому листі боржниками і ОСОБА_1, і ОСОБА_3, стягувачем постанова про відкриття виконавчого провадження стосовно лише ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Статтею 175 ЦПК України, який діяв на час подання позовної заяви банком про стягнення заборгованості, було встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Частина 3 статті 431 ЦПК України, який діяв на час видачі виконавчого листа, визначає що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом,- ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» вимоги до виконавчого документа: у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Пункт 5 частини 1статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що у виконавчому документі зазначається: резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому документі зазначена резолютивна частина рішення Енергодарського міського суду від 23.12.2010 року у повній відповідності з вказівкою на солідарне стягнення.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Зміст наведених норм ЦПК України дає право на усунення помилки технічного характеру- описки чи арифметичної помилки. Описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, тобто: написання прізвищ та імен, адреси, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спростовують тексту рішення суду та не призводять до його неправильного сприймання.

Суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Таким чином, суд, дослідивши заяву, матеріали справи, не знаходить підстав для виправлення недоліків виконавчого документу, оскільки зазначена представником позивача підстава не відповідає дійсності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432, 433 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», боржники: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про виправлення недоліків виконавчого документа та поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення»ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н. О. Вільямовська