Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.18 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: управління Державної Міграційної Служби України в Луганській області про встановлення факту проживання в Україні, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив встановити факт його постійного, безвиїзного проживання на території України з 07 квітня 1969 р.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснила, що у звязку з відсутністю даних про постійне проживання заявника в Україні станом на 24 серпня 1991 р. отримання ним громадянства України, і, як наслідок, паспорту неможливе.

Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що заявник народився 07 квітня 1969 р. в м. Комунарську Ворошиловградської обл.

В 1990 році заявник із родиною переїхав до м. Лисичанська, заявник проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до 2010 року.

20 листопада 2000 р. заявник був засуджений за ч. 2 ст. 142 КК України та відбував покарання в м. Вахрушеве Луганської обл. в ВК №19 загін №6.

28 травня 2004 р. був умовно достроково звільнений та з 2010 р. по 2017 рік проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Наприкінці 2016 р. заявник звернувся за реалізацією свого права передбаченого ст.ст. 7, 8 ЗУ «Про громадянство України», але працівниками відділу державної міграційної служби йому було пояснено, що для цього необхідно встановити в судовому порядку факт постійного проживання на території України.

Метою звернення до суду є встановлення факту проживання на території України для подальшого отримання громадянства та паспорту громадянина України.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання заявника з часу народження на території України підтверджується свідоцтвом про народження, довідкою про звільнення, згідно з якою він був засуджений у 2000-му році та звільнений у 2004-му році, покарання відбував на території України довідками голів вуличних комітетів, згідно яких заявник з 1990 р. мешкає у м. Лисичанську.

Також пояснення заявника підтверджують покази свідка ОСОБА_3, яка пояснила, що зі слів заявника їй відомо, що він мешкав у м. Стаханов (Алчевськ), звідки у 1990-х р.р. переїхав разом із родиною у м. Лисичанськ, та свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що знає заявника з 90-х років, коли його сімя переїхала зі Стаханова (Алчевська) у м. Лисичанськ.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази є достатніми та переконливими.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання в Україні задовольнити встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживав на території України з 07 квітня 1969 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: