У Х В А Л А

07 березня 2018 року

м. Київ

справа № 667/933/14-ц

провадження № 61-472св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа -ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6, підписану представником ОСОБА_7, на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року у складі судді Черниш О. Л., рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року у складі суддів: Цуканової І. В., Вейтас І. В., Склярської І. В. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року у складі суддів: Чорної Т. Г., Пузанової Л. В., Семиженка Г. В.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання договору переведення боргу дійсним, стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що перебуваючи з 2007 року у трудових відносинах з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8, ОСОБА_6 двічі здійснив розтрату ввірених йому товарно-матеріальних цінностей, що підтверджується актами інвентаризації від 27 березня 2008 року та від 8 серпня 2008 року, на загальну суму 137774,10 грн., що еквівалентно 27282 доларів США. З метою відшкодування завданих ОСОБА_8 збитків ОСОБА_6 звернувся до нього з проханням надати позику в сумі 9012 доларів США та 18270 доларів США, які отримав згідно з розписками від 27 березня 2008 року та від 25 серпня 2008 року. В обумовлений строк ОСОБА_6 грошові кошти не повернув.

Так як, ОСОБА_5 виступила гарантом повернення боргу сина, позивач звернувся до неї і вона не заперечуючи своїх зобов'язань, 21 серпня 2009 року надала розписку про те, що зобов'язується здійснювати погашення боргу сина в сумі 25 000 доларів США, сплачуючи щомісяця по 200-250 доларів США.

Оскільки ОСОБА_5 взяла на себе зобов'язання по повергненню боргу сина, останній повинен бути замінений на боржника - ОСОБА_5 у зобов'язанні.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється від добровільного виконання взятих на себе зобов'язань, позивач просив захистити його порушені права шляхом стягнення грошових коштів за рахунок належного їй, як боржнику майна - квартири, визнавши за ним право власності на вказану квартиру.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року позовну заяву в частині вимог щодо звернення стягнення на квартиру в рахунок погашення боргу, шляхом визнання права власності на неї, залишено без розгляду.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 257040 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 09 жовтня 2015 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково, рішення апеляційного суду Херсонської області від 09 жовтня 2015 року скасовано. Справу передано до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року змінено рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року, а саме зменшено розмір суми боргу до 253068,77 грн та зменшено розмір судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_5 відхилена, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року залишені без змін.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, від імені якого діє ОСОБА_7 - відхилено. Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року залишено без змін.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року,рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року суду, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, ухвала апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року мотивовані тим, що на підтвердження укладення договору позики та його умов достатньо представленої розписки. Оскільки дати і суми матеріальної недостачі в актах інвентаризації співпадають із датами і сумами, зазначеними в розписках ОСОБА_6 від 27 березня 2008 року - 9012 доларів США та від 25 серпня 2008 року в сумі 18270 доларів США, суди вважають доведеними твердження позивача про написання ОСОБА_5 розписки про переведення боргу 21 серпня 2009 року саме щодо вказаних боргових зобов'язань третьої особи.

Не суперечить також обставинам справи і зазначення в розписці ОСОБА_5 суми боргу 25000 доларів США, а не загальної суми 27282 доларів США (9012 + 18 270), оскільки з пояснень позивача, ніким не спростованих, вбачається, що відповідачка за період з серпня 2008 року по серпень 2009 року частину боргу погасила. Відповідачкою визнано факт написання такої розписки і зобов'язання погашати борг, починаючи з жовтня 2009 року.

Розписка відповідача від 21 серпня 2009 року за датою написання очевидно не може стосуватися правовідносин між позивачем і третьою особою у майбутньому періоді, який закінчився в березні 2011 року. Наявні докази свідчать про те, що ОСОБА_6 грошові кошти отримав в борг на погашення суми боргу перед ПП ОСОБА_8, з якою в спірний період часу перебував у трудових відносинах.

У січні 2018 року ОСОБА_6 подав касаційну скаргу,підписану представником ОСОБА_7, у якій просить рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 травня 2014 року, рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення яким у задоволені позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. На обґрунтування касаційної скарги вказує, що: розписка не являється договором про переведення боргу; вказаний борг вже стягнуто за іншим рішенням суду; пропущена позовна давність.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року відкрито касаційне провадження.

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач просив залишити оскаржені рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення. Вказував, зокрема, що: боржник ОСОБА_6 був правильно замінений на ОСОБА_5; написання розписки від 21 серпня 2009 року відповідачем у справі не встановлено; розписка відповідачки від 21 серпня 2009 року за датою її написання не може стосуватися правовідносин між позивачем і третьою особою на майбутній період, який закінчився в березні 2011 року; згоди боржника на заміну кредитора не потрібно; позовна давність не минула; строк повернення боргу встановлений щомісячними платежами.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 667/933/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання договору переведення боргу дійсним, стягнення грошових коштів,призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель