Справа № 372/3684/17
Провадження № 2-398/18
У Х В А Л А

іменем України

27 лютого 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Золоті ворота 1» до Підгірцівської сільської ради Обухівського районного суду Київської області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Підгірцівської сільської ради Обухівського районного суду Київської області про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 13 грудня 2017 року ОСОБА_3 було відкрито провадження у цій цивільній справі, справу призначено до судового розгляду. Надалі після задоволення заяви про самовідвід цього судді ухвалою від 09 січня 2018 року справу було передано іншому судді Кравченку М.В.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на підсудність спору адміністративному суду.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечив, посилаючись на те, що станом на час предявлення позову позивачеві не було відомо достатньо інформації щодо предмету спору.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи доводи представника відповідача щодо необхідності вирішення спору в порядку адміністративного судочинства суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1, 2, 7, 17, 19 ч.1 ст. 4 КАС України, яка дає визначення термінів: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування; індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного суду України від 01.04.2010 № 1-6/2010, системний аналіз положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» свідчить, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Позовна заява містить відомості про те, що у позивача виник спір із органом місцевого самоврядування з приводу визнання протиправним та скасування рішень про затвердження проектів землеустрою щодо зміни цільового призначення, зміни цільового призначення земельних ділянок,

Оскаржувані рішення сільської ради стосуються реалізації набутого певними особами права на землю, із змісту позову та доводів учасників процесу позивач просить в межах позову захистити цивільне право право ряду фізичних осіб, які є членами обслуговуючого кооперативу на користування належними їм земельними ділянками, які знаходяться поруч із зазначеними у оскаржуваних рішеннях земельними ділянками, тому в межах цієї цивільної справи вирішуються спір про право на нерухоме майно, який не може розглядатись в межах адміністративного судочинства по суті спірних правовідносин з огляду на те, що рішення субєкта владних повноважень реалізовано шляхом видання правовстановлюючих документів на нерухоме майно, тобто у певних осіб на підставі таких рішень виникло цивільне право, яке оспорюється позивачем.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Поряд із тим, слід врахувати субєктний склад сторін, а також доводи представників сторін у судовому засіданні, зокрема представника відповідача, відносно того, що оскаржувані рішення сільради стосуються земельних ділянок, належних ТОВ «Естет пройм буд», відомості про що не були вказані у позові. Представник позивача пояснив відсутність конкретизації відомостей про предмет спору і субєктний склад сторін тим, що станом на час предявлення позову такі відомості позивачеві не були достовірно відомі.

Сторонами у цій справі є дві юридичні особи, фізичні особи до участі у справі не залучались. Посилання представника позивача на те, що у межах цієї справи захищаються права неконкретизованих фізичних осіб не мають правового значення, оскільки за змістом позову позивачем є саме юридична особа, яка діє у власних інтересах, Обслуговуючий кооператив «ЖБК Золоті ворота 1» визначено у процесуальному статусі позивача, а не представника інших осіб.

Відповідно до п.п.6,13 ч.1 ст.20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

В межах цієї справи на вирішення суду передано спір між двома юридичними особами, який виник стосовно оспорювання рішень в процедурі реалізації також юридичною особою права власності на земельні ділянки.

Згідно ч.1 ст.24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

За таких обставин, спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства Господарським судом Київської області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, беручи до уваги характер спірних правовідносин, субєктний склад сторін та осіб, що повинні бути залучені до участі у справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Золоті ворота 1» до Підгірцівської сільської ради Обухівського районного суду Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя М.В.Кравченко