ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/2584/18
провадження № 6/753/186/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С.

при секретарі КРАМАРЧУК А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівська Н.І. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що остання ухиляється від виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 31 418,45 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Заявник просить суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання майнових зобов'язань, покладених на неї виконавчим листом № 367/2788/15-ц від 08.02.2017 року.

Судом встановлено, що на виконанні у Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №53693871 з примусового виконання виконавчого листа № 367/2788/15-ц від 08.02.2017 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 31 418,45 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Старшим державним виконавцем 11.04.2017 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 53693871.

Постановою старшого державного виконавця від 07.09.2017 року накладено арешт на все майно боржника.

Впродовж перебування виконавчого провадження на виконанні, вчинено ряд дій щодо виявлення майна та доходів ОСОБА_3, зокрема 12.09.2017 року сформовано витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відносно боржника ОСОБА_3, 31.10.2017 року сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів майна щодо суб'єкта, відповідно до якого у боржника не виявлено нерухомого майна.

31.10.2017 року боржнику направлено виклик щодо обов'язкової явки на прийом до державного виконавця на 08.11.2017 року, однак ОСОБА_3 до державного виконавця не з'явилася.

31.10.2017 року до Державної міграційної служби України направлено запит щодо наявноситі у ОСОБА_3 закордонного паспорту.

30.01.2018 року постановою старшого державного виконавця накладено арешт на кошти боржника.

Дослідивши матеріали у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для його розгляду і вирішення по суті, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судовому засіданні старший державний виконавець Дарницького районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівська Н.І. підтримала подане нею подання, з підстав викладених в ньому.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Однак, в долучених до подання документах відсутні будь-які докази про направлення на адресу боржника ОСОБА_3 повідомлення про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника (реєстру кореспонденції, зворотних повідомлень), що свідчить про недотримання законних прав людини і громадянина та позбавляє суд можливості на справедливий розгляд справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Проте, як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_3 може або намагається виїхати за межі України, щоб уникнути відповідальності.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно пункту 5 частини першої статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Однак, державним виконавцем не надано жодного доказу, який би свідчив про умисне ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, а саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку не може свідчити про ухилення від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до імперативних вимог Цивільного процесуального кодексу України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали подання не містять посилання на докази ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки в матеріалах виконавчого провадження навіть відсутні дані про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику до державного виконавця (зворотні поштові повідомлення рекомендованих листів), не направленні запити щодо встановлення місця реєстрації боржника та не вжито заходів для належного виконання рішення суду в межах наданих Законом державному виконавцеві повноважень тощо.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали невідкладно надіслати заінтересованим особам для відому.

СУДДЯ: Ю.С.МИЦИК