У Х В А Л А

26 березня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заявив суду клопотання про надання строку на примирення, в якому просить надати сторонам строк на примирення терміном 6 місяців, мотивуючи його тим, що він бажає примиритися із позивачем, вони тривалий час перебували у шлюбі і мають на утриманні трьох дітей.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2проти задоволення клопотання заперечили, так як позивач бажає розлучитися із відповідачем, сторони тривалий час не проживають разом, сім'я фактично не існує. Окрім того, відповідач вчиняв відносно позивача протиправні дії.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 Цивільного процесуального кодексу України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення.

Як встановлено судом сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1996 року. Від шлюбу мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми. Враховуючи тривалість шлюбних відносин позивача та відповідача, наявність у них на утриманні неповнолітніх дітей, а також те, що надання строку для примирення сторонам не суперечить моральним засадам суспільства, суд вважає за необхідне надати їм строк для примирення з метою збереження їхніх шлюбних стосунків, тривалістю в три місяці.

Заперечення позивача та її представника проти примирення не може бути перешкодою для його встановлення, оскільки судом встановлено, що відповідач бажає примиритися і він має право прийняти міри для примирення, а суд зобовязаний встановити строк для цього незалежно від бажання позивача, оскільки таке примирення не суперечить моральним засадам суспільства, доказів протилежного судом не здобуто.

Витяг з кримінального провадження про реєстрацію в Єдиному реєстрі досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення та ухвала слідчого судді про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не є доказами вчинення відповідачем відносно позивача протиправних дій.

Відповідно до ч.7 ст. 240 та п.4 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України провадження у справі необхідно зупинити до закінчення визначеного для примирення строку.

Керуючись статтею 111 Сімейного кодексу України, ч.7 ст. 240, п.4 ч.1 ст. 251, 258-260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання строку для примирення задовольнити частково.

Надати позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 строк для примирення тривалістю 3 (три) місяці.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку, визначеного для примирення сторін.

Копії ухвали вручити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині зупинення провадження у справі до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги у пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя О.О. Першко