Провадження № 2/760/2808/18
у справі №760/2062/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» до ОСОБА_1, -
Представник позивача - ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не просив, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.ст. 11, 509, 525, 530 Цивільного кодексу України (ЦК), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст.ст. 626, 629, 638 ЦК, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
На підставі положень п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов'язаний відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 09.09.2013 між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», назва якого у зв'язку з приведенням діяльності товариства у відповідність із Законом України «Про акціонерні товариства» змінена на ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», і ОСОБА_1 був укладений договір №13051701, за яким ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізінгу обладнання - телефон мобільний Samsung Galaxy S4 i9500 Black Mist, а відповідачка, на умовах визначених договором та Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT зобов'язалася сплачувати платежі у загальній сумі 7701,00 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів, 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця.
Згідно п. 2.1, 2.2 договору визначено, що умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseIT. Передання клієнту ІТ-обладнання інших товарів відбувається за актом прийому-передачі, який підписується клієнтом та постачальником.
Виходячи із змісту п. 8.7 договору, відповідачка своїм підписом у договорі засвідчила, що ознайомилася з Правилами отримання ІТ- обладнання , інших товарів та послуг в системі LeaseIT, зміст цих правил є зрозумілим для неї, і вона погоджується їх дотримуватись та виконувати.
Пунктами 3.1, 4.1 вказаних Правил визначено, що умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються відповідним пакетом LeaseIT. Обраний клієнтом пакет LeaseIT зазначається в заявці клієнта та в документах, що супроводжують передачу ІТ-обладнання. Для отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг за технологією фінансування LeaseIT, клієнт подає заявку на отримання обладнання, інших товарів та послуг оператору LeaseIT через постачальника, якого клієнт самостійно обирає.
Згідно п.п. 6.1, 6.6, 6.8 Правил, клієнт сплачує на користь оператора LeaseIT платежі згідно з пакетом LeaseIT. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Оплата платежів здійснюється до 20 числа поточного місяця. Кошти, що надійшли від клієнта на рахунок оператора LeaseIT, в першу чергу спрямовуються на погашення заборгованості щодо сплати пені (штрафів), погашення заборгованості щодо сплати платежів; в другу чергу - на оплату процентів (комісій) за надання фінансування; у третю чергу - на оплату частини вартості обладнання.
Відповідно до п. 14.2 Правил, у разі несвоєчасної сплати клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора LeaseIT плату за прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Сплата за прострочення платежу не звільняє клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseIT.
За умовами договору укладеному між сторонами слідує, що відповідачем подано заявку для отримання обладнання - телефон мобільний Samsung Galaxy S4 i9500 Black Mist, вартістю 7701,00 грн., з обраним пакет фінансування LeaseIT Десятка+ . Вказаним пакетом фінансування визначено наступний порядок платежів: платіж при отриманні обладнання - 10% від загальної суми платежів; кількість місячних платежів крім першого - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами.
В той же час, як вбачається з представленого позивачем розрахунку, взяті за договором зобов'язання відповідачем ОСОБА_1 належним чином не виконаються.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Суд приймає розрахунок позивача, оскільки він детально складений, наочний і аргументований, повно відображає рух грошових коштів і черговість погашення сум заборгованості, яка встановлена відповідно до вимог закону. Розрахунок по суті відповідачкою не заперечувався, доказів невідповідності складеного позивачем розрахунку положенням закону відповідачкою не представлено, як не представлено і іншого розрахунку.
В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 10, п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 11, 509, 525, 530 626, 629, 634, 638 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя: В.В. Лазаренко