Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.18 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі Гавриленко В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, 3-ті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю, посилаючись на те, що він з 1998 р. добросовісно заволодів чужим майном і на протязі більше 18 років продовжує відкрито, безперервно, добросовісно володіти вказаним майном, у звязку з чим набув право власності на це майно.

Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав.

Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову.

3-ті особи у наданих письмових заявах не заперечували проти задоволення позовних.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що в 1997 р. хрещена матір позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, захворіла і оскільки вона мешкала та була зареєстрована у Попаснянському районі в селищі Шипілівка, в лікарню м. Лисичанська її не приймали, а до м. Попасна було далеко та вона не мала фізичної можливості постійно їздити лікуватися до лікарні м. Попасна, тому позивач був вимушений прописати її в своїй квартирі АДРЕСА_1, в якій він був головним наймачем.

У 1998 році позивач, разом із третіми особами, приватизували зазначену квартиру та 07 квітня того ж року, виробничим обєднанням по видобутку вугілля «Лисичанськвугілля» було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 і тому, що окрім позивача та третіх осіб, в даній квартирі була зареєстрована ОСОБА_5, то вона також була внесена в свідоцтво про право власності на зазначену квартиру.

Свідоцтво було зареєстровано Лисичанським державним малим підприємством «Інвентарізатор», про що зроблено запис у реєстраційній книзі №1224 від 13.04.1998 р., тобто ОСОБА_5 отримала право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1

В 1999 році ОСОБА_5, так як вилікувалась, виписалась із зазначеної квартири та знову зареєструвалась у своєму будинку в с. Шипилівка Попаснянського р-ну Луганської обл., де і стала мешкати.

З початку 2002 р. позивач перебуває за кордоном зі своєю родиною, в Україну поверталися на деякий час і знову їхали за кордон, так як так працювали.

В 2005 році, коли позивач приїхав із-за кордону в м. Лисичанськ, йому стало відомо від знайомих, що ОСОБА_5 05 травня 2002 р. померла. Спадкоємців за законом на її спадок на час смерті вона не мала.

Позивач на протязі більш ніж 18 років добросовісно та відкрито, безперервно володів, як своєю часткою квартири, так і часткою ОСОБА_5, робив за власні кошти поточні ремонти квартири та добросовісно сплачував комунальні послуги.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 до Лисичанської міської ради, , яка знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Грушевського, буд. 7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: