Справа № 596/2129/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" листопада 2018 р.
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.
при секретарі Перцовій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, яким вирішено стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, по 500 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 20 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Просить скасувати рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року та відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки. Також, просить визнати поважною причиною пропуску та поновити строк подання даної заяви, мотивуючи це тим, що лише 22.08.2018 року він дізнався, що 15.08.2018 року з актового запису про народження №2 від 23.07.2013 року, складеного виконавчим комітетом Олешівської сільської ради Монастириського району на ОСОБА_3 на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.03.2018 року виключено відомості про батька ОСОБА_1.
Крім того, просить визнати виконавчий лист виданий на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року таким, що не підлягає виконанню.
В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він не є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що встановлено рішенням суду, а відповідно є підстави для перегляду рішення про стягнення з нього аліментів на її утримання у звязку з нововиявленими обставинами та відмови в задоволенні позову.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав вимоги заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та просив їх задовольнити.
Учасник справи ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надходило.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
За приписами ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року, а тому пропущений строк підлягає поновленню.
Згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року вирішено стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, по 500 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 20 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказане рішення суду набрало законної сили.
Так, 19.03.2018 року Гусятинським районним судом Тернопільської області постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Монастириський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, відповідно до якого позовні вимоги задоволено. А саме, виключено відомості про батьківство ОСОБА_1, з актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Зазначене рішення суду набрало законної сили 19.04.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, батьківства материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 140 СК стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК.
Суд вважає доводи заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, надані заявником докази та викладені обставини в його заяві, суд приходить до висновку, що при винесенні рішення суду від 17 листопада 2016 року по цивільній справі №596/2129/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та обставина, що ОСОБА_1 не є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не була встановлена судом та не була і не могла бути відома заявнику на час розгляду справи, оскільки була встановлена лише 19.04.2018 року, тобто з моменту набрання рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.03.2018 року по цивільній справі №596/2116/17 законної сили, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України є нововиявленою.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, є нововиявленими та істотними, оскільки рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.03.2018 року відомості про особу ОСОБА_1, як про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, були виключені, а тому оскільки він не є батьком дитини, то не зобовязаний сплачувати на її утримання аліменти.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в звязку з чим відповідно до ч. 4 ст. 429 ЦПК України скасовує рішення суду від 17 листопада 2016 року та постановляє нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Що стосується вимоги про визнання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на виконання Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 8 від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» з урахуванням змін в чинному законодавстві, зазначено, що підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вказані у ч.4ст.369 ЦПК України.
Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом (ч.2 ст. 369 ЦПК України).
Згідно ч.4 ст.369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Разом з тим, норма ч.4 ст.369 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.
При цьому, визначене поняття «або з інших причин», на переконання суду, не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, у звязку з якими виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а саме, в апеляційному чи касаційному порядку або ж у звязку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено певне рішення суду.
При цьому, згідно з п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У звязку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже предявлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на підставі зазначеного.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263 - 265, 268, 273, 279, 280-282, 284, 288, 289, 356, 369, 423-429 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4) про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.
Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - скасувати за нововиявленими обставинами.

Поновити строк на подання заяви про перегляд рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення буде складено 15 листопада 2018 року.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна