АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» лютого 2018 року

м. Харків

справа № 613/1430/16-ц

провадження № 22ц/790/1558/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя - доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2, представник відповідача - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2017 року в складі судді Шалімова Д.В.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування свого позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 червня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 6250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість в розмірі 21869,59 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1341,78 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 15965,44 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3282,87 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 1029,50 грн.

Зазначив, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21869,59 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1341,78 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 15965,44 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3282,87 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 1029,50 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 червня 2008 року у розмірі 20590,09 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн., а всього 21968,06 грн., в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27 грудня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що її не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; що матеріали справи не містять договору № б/н від 13 червня 2008 року; що Умови та правила надання банківських послуг вона не підписувала, їх ніхто їй не роз'яснював і не пред'являв та їхня дія розповсюджується тільки на працівників банку; що Умови та правила надання банківських послуг не можуть замінити договір № б/н від 13 червня 2008 року, який вона також не підписувала; що кредитна картка їй видавалась зі строком на один рік, нову картку вона не отримувала, а заборгованість вона погасила в повній мірі; що сума процентів значно перевищує суму основної заборгованості, що є необґрунтованим; що судом першої інстанції не прийнято до уваги строк позовної давності; що розрахунок заборгованості не може бути належним доказом, оскільки ОСОБА_4 є начальником департаменту банку, а не фінансовим працівником банку, а складання та підписання зазначених документів в його обов'язки не входить. Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, заочне рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов банку частково, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 6250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору та частини 1 статті 634 ЦК України договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому у договорі, проте ОСОБА_2 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з чим станом на 30 вересня 2016 року ОСОБА_2 має заборгованість перед банком в розмірі 21869,59 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1341,78 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 15965,44 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3282,87 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 1029,50 грн.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно пунктом 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виконання овердрафту, згідно пункту 6.7 Умов та правил надання банківських послуг.

На підставі пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право на заміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до пункту 6.4. Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною правил та/або тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Пунктом 5.6 Правил користування платіжною карткою передбачено, що боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до пункту 5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 погодилася з тим, що заява позичальника, Пам'ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи є договором про надання банківських послуг, з якими вона ознайомилась та була згодна, що підтверджується її підписом. З заявами щодо своєї незгоди з умовами договору, починаючи з 2008 року до банку або до суду, ОСОБА_2 не зверталася, тому посилання ОСОБА_2 на те, що матеріали справи не містять договору № б/н від 13 червня 2008 року; що Умови та правила надання банківських послуг вона не підписувала, їх ніхто їй не роз'яснював і не пред'являв та їхня дія розповсюджується тільки на працівників банку; що Умови та правила надання банківських послуг не можуть замінити договір № б/н від 13 червня 2008 року, який вона також не підписувала є безпідставними.

Твердження ОСОБА_2 щодо того, що судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що банк порушив строк позовної даності на звернення до суду за захистом свого порушеного права є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по рахунку ОСОБА_2 останній платіж на погашення боргу зробила 19 грудня 2014 року, а банк звернувся до суду з даним позовом поштою 18 жовтня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Задовольняючи позов частково та відмовляючи у задоволенні банку щодо стягнення штрафіввідповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 1029,50 грн., суд першої інстанції правильно зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія визнає, що заочне рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.374 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочне рішення суду без змін.

Інші доводи апеляційної скарги зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції, і яким суд надав відповідну правову оцінку, тому висновків суду вони не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії

Повний текст постанови складено 15 лютого 2018 року.