Справа 749/166/18
Номер провадження 4-с/749/2/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Шаповал З.О.

за участю секретаря - Мирошниченко А.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

приватного виконавця ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, на дії Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3, щодо відкриття виконавчого провадження ВП №55348825 від 08.12.2017 року та щодо об`єднання виконавчих проваджень №55348825, №55674195 у заведене виконавче провадження №556674570, заінтересована особа, стягувач ПАТ «Універсал Банк»,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у якій з урахуванням доповнень позовних вимог (а.с.19,20) просить:

визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55348825 від 08.12.2017 року з примусового виконання листа Щорського районного суду Чернігівської області у справі №2524/415/2012;

визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 30.01.2018 року про об`єднання виконавчих проваджень №55348825, №55674195 у заведене виконавче провадження №55674570;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 усунути порушення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги посилається на те, що на підставі рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27.11.2012 року у справі №2524/415/2012 Щорським районним судом Чернігівської області виданий виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання протягом року до 27.11.2013 року (365 дні).

Вказаний виконавчий лист первісно стягувачем предявлений до виконання 13.08.2013 року, через 258 днів після після початку строку його до виконання. Після чого 15.08.2013 року головним державним виконавцем ВДВС Щорського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В подальшому вказаний ВДВС постановою від 10.05.2016 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Скаржник посилаючись на ст.. 22, 23 в тому числі ч.5 ст.47 вказаного Закону в редакції на момент видачі виконавчого листа, стверджує, що станом на 10.05.2016 року у стягувача залишилось 107 днів для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Однак, повторно стягувач звернувся до Щорського РВ ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження 01.06.2016 року, тобто через 22 дні з моменту його повернення. В цей же день вказаний відділ ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 19.06.2017 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.3 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, станом на 19.06.2017 року у стягувача залишилось 85 днів для пред`явлення виконавчого листа до виконання, однак пред`явив його лише 08.12.2017 року та саме до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3, тобто з пропуском строку для його пред`явлення, а тому вважає, що вказаний приватний виконавець на підставі п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття його до виконання.

Крім того, 20.06.2017 року головним державним виконавцем Сновського районного ВДВС ОСОБА_6 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №54170743 з примусового виконання постанови №51300061 від 19.06.2017 року щодо стягнення витрат виконавчого провадження під час виконання виконавчого листа Щорського районного суду Чернігівської області у справі №2524/415/2012, а тому посилаючись на статтю 30 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що постанова від 30.01.2018 року про об`єднання виконавчих проваджень №55348825, №55674195 у заведене виконавче провадження №55674570 є протиправною.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні представник скаржника також скаргу підтримав просив її задовольнити, оскільки при пред`явленні виконавчого листа стягувачем було пропущено строк пред`явлення його до виконання, оскільки приватний виконавець застосовує трирічний строк предявлення виконавчого листа до виконання тоді як у самому виконавчому листі чітко вказано строк пред`явлення його до виконання до 27.11.2013 року. Посилаючись на статтю 58 Конституції України та п 7. Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», яким передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа повинен обраховуватись згідно Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на момент видачі виконавчого листа. Крім того, стверджує, що приватний виконавець зобов`язаний був відповідно до вимог п.14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2015 року №512/5 перевірити наявність відкритих виконавчих проваджень відносно того самого боржника, тоді як з 20.06.2017 року у Сновському ВДВС перебуває виконавче провадження №54170743 з примусового виконання постанови №51300061 від 19.06.2017 року щодо стягнення витрат виконавчого провадження під час виконання виконавчого листа Щорського районного суду Чернігівської області у справі №2524/415/2012, а тому у відповідності до вимог ст..30 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14, 15 Інструкції приватний виконавець зобов`язаний був передати своє виконавче провадження Сновському ВДВС.

У судовому засіданні приватний виконавець скаргу не визнав та пояснив, що виконавче провадження було відкрите, оскільки в силу положення п.5 розділу 13 «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а тому строк пред`явлення виконавчого листа на момент відкриття виконавчого провадження не вийшов, так як вказаним законом передбачено, що строк пред`явлення виконавчого документу три роки. Крім того, приватні виконавці це окремий інститут примусового виконання судових рішень, які не підпорядковуються Департаменту державної виконавчої служби, а підпорядковані Міністерству юстиції України. На даний час не передбачено порядку передавання виконавчих проваджень від приватного виконавця до державного і навпаки, а Інструкція на яку посилається скаржник не поширюється на приватних виконавців, оскільки стосується лише державних виконавців.

У судовому засіданні представники стягувача пояснили, що строк пред`явлення виконавчого документу в силу положення п.5 розділу 13 «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не вийшов. Скаржник, в тому числі його представник, невірно тлумачать норми законодавства. Строк пред`явлення виконавчого документу становить три роки та обраховувався з 19.06.2017 року. Стверджують, що в Україні діє принцип диспозитивності за яким стягувач має вільне право обирати того професіонала, якому він довіряє для задоволення своїх вимог. Вказують на те, що скаржник постійно пише різноманітні скарги, а стягувач у даному випадку є слабкою стороною. Відносно доводів скаржника про передачу виконавчих проваджень до Сновського ВДВС зазначає, що дійсно законодавством не визначено порядку передачі виконавчих проваджень.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, його представника, приватного виконавця та представників стягувача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи.

У своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що спірну постанову про відкриття виконавчого провадження №55348825 від 08.12.2017 року ним отримано 05.02.2018 року. У судовому засіданні про факт звернення до суду з даною скаргою в межах ч.1 ст.449 ЦПК України не заперечував сам приватний виконавець. Вказане також підтверджується матеріалами справи (а.с.98).

На підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 27.11.2012 року у справі №2524/415/2012 Щорським районним судом Чернігівської області 28.01.2013 року видано виконавчий лист про звернення стягнення заборгованості ОСОБА_1 в сумі 1 521 611 (один мільйон пятсот двадцять одна тисяча шістсот одинадцять) грн. 50 коп., визначеної станом на 26 вересня 2012 року за кредитним договором № BL2913 від 03 квітня 2008 року на предмет іпотеки за іпотечним договором № 3440 від 03 квітня 2008 року «Турянський консервний завод», загальною площею 4397,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Щорський район, село Туря, вулиця Перемоги, будинок 44-А та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частках на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Щорської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8, 04 грудня 2007 року за реєстровим № 2990 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 04 грудня 2007 року за № 2540106 та складається з: консервного цеху з прибудовами, А, а, а1, а2, а3-1, 998,8 кв.м.; майстерні, Б, б1, 45,9 кв.м.; гаражу В-1, 469,1 кв.м.; складу з прибудовами Г, г, г1-1, 309,4 кв.м.; контори, винного цеху з прибудовами Д-2, д, д1, д2-1, 612 кв.м.; тарного складу Ж-1, 299,2 кв.м.; холодильника З-1, 89,5 кв.м.; навісу (склад) И-1, 205, 9 кв.м.; овочесховища К-1, 640,8 кв.м.; бойні з прибудовами Л, л1, Л2, Л3, Л4, Л2-2, л, л1, л2-1, 448,4 кв.м.; прохідної М-1, 5,5 кв.м.; котельні А1-1, 272,7 кв.м., шляхом продажу майна з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки, визначеною Державною виконавчою службою відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження (а.с.7).

У вказаному виконавчому листі зазначено строк пред`явлення виконавчого листа до 27.11.2013 року, оскільки на момент видачі виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV за яким, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року (ч.1,2 ст.22).

Як вбачається з матеріалів справи вперше стягувачем пред`явлений виконавчий лист №2524/415/2012 до виконання 13.08.2013 року (а.с.10), який на підставі п.3 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 10.05.2016 року повернуто стягувачу (а.с.7).

У подальшому, а саме 01.06.2016 року стягувачем повторно пред`явлено вказаний виконавчий лист (а.с.11), який 19.06.2017 року на підставі п.3 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу (а.с.12,7).

05 жовтня 2016 року набрали чинності Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII, відповідно до пункту 1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Відповідно до п.5 розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи предявляються до примусового виконання протягом трьох років.

При цьому частиною 5 названої статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Слід зазначити про те, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. (ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

В силу вимог ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, за загальним правилом, новий акт законодавства застосовується до тих прав та обовязків, що виникли після набрання ним чинності. В той же час, це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Вищевказані висновки викладені в рішеннях Конституційного суду України від 05.04.2001р. за №3-рп/2001 та від 09.02.1999р. за №1-рп/99.

З огляду на пряму норму вищевказаного Закону щодо розповсюдження його дії стосовно строків предявлення до виконання виконавчих документів, що були видані до набрання ним чинності, враховуючи те, що вказане положення п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного Закону не визнано неконституційними, в наслідок чого є обов`язковим для виконання що державними що приватними виконавцями.

Таким чином в силу положення ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII та враховуючи останню дату повернення виконавчого документу (19.06.2017 року) станом на день винесення приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №55348825 від 08.12.2017 року з примусового виконання листа Щорського районного суду Чернігівської області у справі №2524/415/2012 - строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не вийшов.

З наведених мотивів суд повністю погоджується з доводами представника стягувача про те, що строк пред`явлення виконавчого документу, у даній справі встановлюється саме з 19.06.2017 року.

Відносно доводів скаржника та його представника про те, що приватний виконавець зобов`язаний був перевірити наявність інших відкритих виконавчих проваджень відносно того самого боржника в наслідок чого передав би виконавчі документи до Сновського ВДВС слід зазначити наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема спірної постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.8) на підставі заяви стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3 08.12.2017 року відкрито виконавче провадження №55348825 з примусового виконання листа Щорського районного суду Чернігівської області у справі №2524/415/2012.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 20.06.2017 року головним державним виконавцем Сновського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54170743 з примусового виконання постанови №51300061 від 19.06.2017 року Сновського РВ ДВС щодо стягнення витрат виконавчого провадження під час виконання виконавчого листа Щорського районного суду Чернігівської області у справі №2524/415/2012.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, далі за текстом - Інструкція), яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі виконавці.

Таким чином вказана Інструкція поширюється на приватних виконавців.

Відповідно до п.14 Інструкції, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

З наведеного вбачається, що Інстукцією розмежовується поняття обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження та передання на виконання до органу державної виконавчої служби державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження.

В свою чергу відповідно до п.15 Інструкції, обєднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

З аналізу вказаного пункту вбачається, що Інструкцією чітко передбачено повноваження у тому числі дії приватного виконавця саме щодо обєднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, тоді як питання про передачу виконавчого провадження органу ДВС, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження приватний виконавець не наділений.

Відповідно до ч.1,2 ст.. 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору предявлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Слід звернути увагу на те, що стягувачем у виконавчому провадженні №54170743, яке відкрите 20.06.2017 року головним державним виконавцем Сновського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області є держава, а у виконавчому провадженні яке відкрито приватним виконавцем є ПАТ «Універсал Банк».

Отже у випадку передачі приватним виконавцем свого виконавчого провадження №55348825 до Сновського РВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області порушаться права стягувача в особі ПАТ «Універсал Банк» передбачені абз. 2 ч.1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", а як наслідок і принцип диспозитивності передбачений п.4 ч.1 ст.4 названого Закону, оскільки в силу положення п.2 ч.2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень за якими боржником є держава.

На підставі вище викладеного та керуючись вище вказаним нормами законодавства суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця, а доводи скарги необґрунтовані, внаслідок чого скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453, 259, 260, 354, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, на дії Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3, щодо відкриття виконавчого провадження ВП №55348825 від 08.12.2017 року та щодо об`єднання виконавчих проваджень №55348825, №55674195 у заведене виконавче провадження №556674570, заінтересована особа, стягувач ПАТ «Універсал Банк» - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Щорський районний суд Чернігівської області до Апеляційного суду Чернігівської області

Суддя З.О.Шаповал