Справа № 741/1543/17 Провадження № 22-ц/795/263/2018 Головуючий у I інстанції - Дикий В. М. Доповідач - Вінгаль В. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Онищенко О.І.,

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2008»,

особи, які подали апеляційну скаргу: ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

оскаржується ухвала судді Носівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА 2008» до ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення заборгованості,

прізвище судді: Дикий В.М.; місце постановлення: м. Носівка;

дата складання повного тексту ухвали: 02 листопада 2017 року,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2008» (далі - ТОВ «НИВА 2008») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило:

- розірвати договір цільової безпроцентної позики №13 від 18.06.2014 року та договір цільової безпроцентної позики №1 від 03.02.2015 року, які укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «НИВА 2008»;

- стягнути на користь ТОВ «НИВА 2008» заборгованість (непогашені суми позик) за договором цільової безпроцентної позики №13 від 18.06.2014 року у розмірі 132 540,00 грн. та за договором безпроцентної позики №1 від 03.02.2015 року у розмірі 120 670,00 грн.;

- стягнути на користь ТОВ «НИВА 2008» по 30% річних від отриманих сум цільових безпроцентних позик за договором цільової безпроцентної позики №13 від 18.06.2014 року у розмірі 45 000,00 грн. та за договором цільової безпроцентної позики №1 від 03.02.2015 року у розмірі 36 201,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «НИВА 2008» судовий збір в сумі 5016,16 грн.

Одночасно ТОВ «НИВА 2008» подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення в межах ціни позову арешту на:

- житловий будинок загальною площею 159,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами - веранда «а», крильце «а1», крильце а2», сарай «б», літня кухня «В», погріб «П», гараж «Г», криниця «К», огорожа «№1-2», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,238 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою Чернігівська область, Носівський район, с. Коломійцівка;

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, загальною площею 0,1082 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою Чернігівська область, Носівський район, с. Коломійцівка.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року задоволено частково заяву ТОВ «НИВА 2008». Накладено арешт на житловий будинок загальною площею 159,6 кв.м житловою площею 58,3 кв. м., розташований по АДРЕСА_2, власником якого є ОСОБА_2, шляхом заборони здійснювати його відчуження будь-яким способом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (особа, яка не брала участі у справі) просять скасувати зазначену ухвалу в частині арешту всього будинку та ухвалити нове судове рішення, яким заяву позивача задовольнити частково, заборонивши відчуження 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_3 зобов'язавши ТОВ «Нива 2008» внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі, визначеному судом. Вирішити питання про судові витрати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що житловий будинок по АДРЕСА_4, на який накладено арешт, збудований ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі, а тому на підставі ст.ст.60,62 СК України 1/2 частина зазначеного будинку належить ОСОБА_3 Крім того, у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спільний син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який приймав посильну участь у будівництві зазначеного будинку і його права захищаються ст.ст. 175-177 СК України.

На думку скаржників, у випадку примусового відчуження належного членам сім'ї відповідача майна, їх права будуть порушені, і це може ускладнити або зробити неможливим поновлення їх прав.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Нива 2008» просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без задоволення, а ухвалу судді Носівського районного суду Чернігівської області від 02.11.2017 року без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції згідно ч.1 ст.368 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву ТОВ «Нива 2008» про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на житловий будинок загальною площею 159,6 кв.м житловою площею 58,3 кв. м., розташований по АДРЕСА_2, власником якого є ОСОБА_2, шляхом заборони здійснювати його відчуження будь-яким способом є співмірним заявленим позовним вимогам й унеможливить намагання відповідача будь-яким чином відчужити вищевказаний житловий будинок до розгляду справи по суті та на момент виконання судового рішення.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає зібраним у справі доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок загальною площею 159,6 кв. м, розташований у АДРЕСА_5

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України (чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України (чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на те, що предметом спору у цивільній справі є стягнення заборгованості за договорами про надання цільової безпроцентної позики, які були надані ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 то суддя районного суду дійшов ґрунтовного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний житловий будинок може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позовних вимог ТОВ «Нива 2008» про розірвання договорів та стягнення заборгованості.

Оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2, останній має реальну можливість у будь-який час його реалізувати, тобто обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції порушує охоронювані законом права та інтереси членів сім'ї ОСОБА_2 не заслуговують на увагу. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Не приймаються до уваги посилання скаржників на те, що у випадку примусового відчуження належного членам сім'ї відповідача майна, їх права будуть порушені, і це може ускладнити або зробити неможливим поновлення їх прав, оскільки позивачем не ставиться вимога щодо примусового звернення стягнення на нерухоме майно або його відчуження. До того ж, відповідно до положень ст. 65 СК України, договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім'ї.

Вимоги скаржників застосувати зустрічне забезпечення, зобов'язавши ТОВ «Нива 2008» внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі, визначеному судом є безпідставними, оскільки стаття 154 ЦПК України у редакції Закону №2147-VII від 03 жовтня 2017 року набрала чинності 15 грудня 2017 року, тобто не була чинна на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу судді Носівського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2018 року.

Головуючий:Судді: