Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1060/18
Провадження № 2/280/692/18
13 листопада 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді - Янчук В.В.,
при секретарі - Кумечко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що в м. Коростишів, по пров. Чехова,7.
В обґрунтування позову посилається на те, що йому належить на праві власності 22/100 частин житлового будинку, на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.12.2011 р. Вказане свідоцтво видане позивачу на підставі рішення виконкому Коростишівської міської ради від 09.12.2011 р. за № 364 взамін договору дарування від 10.10.1989 р. № 2513. Позивач та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1990 р. та мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідачі зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, однак з 2010 року в ньому не проживають, їх місце знаходження та проживання йому не відоме. Реєстрація відповідачів за вказаною адресою впливає на нарахування плати за комунальні послуги, які не надаються, а нараховуються, а тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 07.08.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 12.09.2018 р. залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4
Ухвалою суду від 02.10.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Належним чином повідомлені відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявились, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не подавали. Будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду);характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).
Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне.
Вимогами ст. ст.13,81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Із наявного в матеріалах справи свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.12.2011 року вбачається, що власником 22/100 частин житлового будинку №7, що по провул. Чехова, в м. Коростишів, Житомирської області є позивач по справі ОСОБА_1 Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Коростишівської міської ради від 09.12.2011 р. за № 364 взамін договору дарування від 10.10.1989 р. р. № 2513( а.с. 7).
Позивач та відповідач ОСОБА_2 з 28.07.1990 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 317459 ( а.с.5) та є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ТП № 3012289 ( а.с.6 ).
З копії акта № 1855 від 14.09.2018 р. депутата Коростишівської міської ради вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, однак з 2010 року не проживають за даною адресою, їх речей в домоволодінні немає, комунальні послуги за утримання будинку не сплачують (а.с.28).
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що слідує зі змісту ст. 391 ЦК України.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Конституцією України у ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника, місце його реєстрації та місце знаходження майна. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації, а також не містять матеріали справи і доказів наявності перешкод у проживанні відповідачів за вказаною адресою, угоди про порядок користування цим житлом сторонами суду не надано.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у житловому будинку понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишили, не користуються ним, не несуть витрат по його утриманню, а тому їх слід визнати такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,12,81,258,263-265,268, 280 ЦПК, ст.16,391, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №7 по провулку Чехова в м. Коростишів, Житомирської області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс судового рішення виготовлено 13 листопада 2018 р.

Суддя: В.В.Янчук