Справа №303/732/18 6/303/53/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Монич В.О.

при секретарі Глеба Е.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево подання головного державного виконавця Мукачівського МВ ДВС ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України (боржника) керівника Мукачівського УВП УТОС ОСОБА_2 за кордон.

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Мукачівського МВ ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням відносно (боржника) керівника Мукачівського УВП УТОС ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон. Подання мотивує тим, що на виконанні в Мукачівському МВ ДВС знаходяться виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-а-0707/2815/2012 виданого 30.01.2013 року Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 116 433 грн. 37 коп. податкового боргу, №807/2154/15/2014 виданого 30.09.2014 року виданого Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з Мукачівського УВП УТОС на користь ЗОВ фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 2 787 грн. 50 коп., 807/1742/15 виданого 30.06.2016 року Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з Мукачівського УВП УТОС на користь Держави 56 265 грн. 04 коп., №2/303/993/16 виданий 18.10.2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з Мукачівського УВП УТОС на користь ОСОБА_3 15 796 грн. 37 коп. заборгованості по зарплаті, судовий наказ №2-н/303/73/16 25.03.2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з Мукачівського УВП УТОС на користь ОСОБА_4 10 284 грн. 32 коп. заборгованості по зарплаті, №2-н/303/240/17 виданий 21.09.2017 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з Мукачівського УВП УТОС на користь ОСОБА_5 28 497 грн. 39 коп. заборгованості по зарплаті, вимога №Ю1956/17У видана 13.06.2016 року Мукачівською ОДПІ про стягнення з Мукачівського УВП УТОС на користь Держави 28 324 грн. 15 коп., постанова №07-10-013/16-32 видана 07.02.2017 року управління держпраці у Закарпатській області про стягнення з Мукачівського УВП УТОС на користь Держави 9 600 грн. 00 коп. штрафу. За даними виконавчими документами боржником є Мукачівський УВП УТОС, керівником якого є ОСОБА_2. Відповідно до ст.ст.3,4,24,25,26 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження якими боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей..Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити до територіального сервісного центру 2142 РСЦ МВС, інспекції держтехнагляду в м. Мукачеві та Мукачівському районі, управління Держгеокадастру у Мукачівському районі майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Згідно повідомлення Головного управління ДФС у Закарпатській області Мукачівське УВП УТОС код 03967642 за період з 01.01.2016 року по 01.11.2017 року сплачувало податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок. За період з 01.01.2016 року по 08.02.2018 року керівник Мукачівського УВП УТОС, ОСОБА_2 не здійснив жодної дії щодо погашення заборгованості по сплаті заборгованості по заробітній платі та податків в дохід держави що перебувають на виконанні в Мукачівському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області. 17.02.2017 року, 31.03.2017 року, 21.06.2017 року, 10.07.2017 року, 25.10.2017 року та 26.12.2017 року до Мукачівського УВП УТОС надіслано вимогу державного виконавця якою зобовязано керівника Мукачівського УВП УТОС надати достовірні відомості про доходи та майно, у тому числі про майно, яким володіє підприємство спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, письмово повідомити про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також чи виплачувались працівникам Мукачівського УВП УТОС за період з червня 2016 року по 2017 рік заробітна плата, та чи проводилось погашення заборгованості по зведеному виконавчому провадженню №34299083 в 2017 році. Станом на 08.02.2018 року зазначеної інформації не отримано. Боржник вказані вимоги не виконав. Державним виконавцем вживались всі заходи по виконанню виконавчих документів.. Тому, просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України (боржника) керівника Мукачівського УВП УТОС ОСОБА_2 за кордон. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах подання, суд приходить до слідуючого висновку. У відповідності до частини 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рашення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Відповідно до частини 4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. У свою чергу згідно вимог ст.5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з п.2 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Судом встановлено, що у матеріалах подання, відсутні будь-які дані чи докази щодо злісного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання рішення суду. Зі змісту подання не вбачається, в чому полягає складність виконання рішення суду чи у звязку з чим таке виконання є неможливим. Не зазначено доказів, злісного ухилення від явки на виклик державного виконавця. З урахування наведеного вище слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. При цьому, під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, оцінивши їх належність, допустимість а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за кордон є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, статтею 441 ЦПК України не передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника (боржника) юридичної особи. Керуючись ст.ст.258-260, 441 ЦПК України, ст.18 Закону України Про виконавче провадження, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання головного державного виконавця Мукачівського МВ ДВС ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України (боржника) керівника Мукачівського УВП УТОС ОСОБА_2 за кордон - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцятиднів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий В.О.Монич