Провадження № 2/641/605/2018 Справа № 641/4072/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Чайка І.В.,

за участю секретаря Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 641/4072/14-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

25.04.2014 року ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "ОСОБА_1 Аваль" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" заборгованість по кредитному договору № 014/02-1/7164-03 у розмірі 151 879,96 грн., а також судовий збір у розмірі 1518,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.12.2003 року між ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" та ОСОБА_2 укладено договір № 014/02-1/7164-03 у відповідності до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9800,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних. Згідно умов договору ОСОБА_2 зобовязалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом.

У порушення умов кредитного договору № 014/02-1/7164-03 від 19.12.2003 року про належне, повне і своєчасне виконання зобовязань, ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі в результаті чого станом на 15.04.2014 року ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 151 879,96 грн., а саме: 45511,56 грн. - заборгованість за кредитом; 32 087,67 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 74 280,73 грн. пеня .

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2014 року, позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" були задоволені в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.12.2017 року вищевказане заочне рішення було скасовано та справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні.

25.01.2018 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності звернення до суду з даними позовними вимогами.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив. В матеріалах справи мається заява представника позивача про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. ( а.с. 28)

Представником відповідача до сулу подана заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечував та просив в задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 19.12.2003 року між ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" та До ОСОБА_3 укладено договір № 014/02-1/7164-03 у відповідності до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9800,00 доларів США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % річних.

Відповідно до п.5.1 вказаного договору, відповідач зобовязалась щомісяця здійснювати щомісячне часткове погашення суми кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту здійснити до 19.12.2010 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором, встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 15.04.2014 року в неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 151 879,96 грн., з яких 45511,56 грн. - заборгованість за кредитом; 32 087,67 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 74 280,73 грн. пеня.

Відповідно до вимог ст.ст. 256,257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З вищезазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що останнє погашення заборгованості за кредитом було здійснено- 09.12.2009 року в розмірі 60,00 грн. Після вказаного періоду будь які платежі в рахунок погашення заборгованості не здійснювались.

Згідно до частини 5 статті 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної (три роки) і спеціальної (один рік) позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України, а оскільки у даній справі спір виник щодо невиконання обов'язків за договором, які мають встановлений строк, до застосування підлягають правила частини 5 статті 261 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Представником відповідача у відзиві на позов заявлено про застосування до вимог позивача строку позовної давності.

Таким чином враховуючи, що позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом 25.04.2014 року, тоді як строк звернення до суду з даними позовними вимогами сплинув 20.12.2013 року, суд застосовує позовну давність до заявлених вимог та відмовляє в задоволені позову .

Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "ОСОБА_1 Аваль" ( , юридична адреса: м. Київ, вул. Лескова, 9) до ОСОБА_2 ( ІПН -НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя: ОСОБА_4