Справа № 357/6068/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 23.11.2012 року по 23.02.2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває повністю на її утриманні. Вона, ОСОБА_1, на даний час тимчасово не працює, тому не має можливості в повній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, а відповідач фізично здоровий та працездатний за віком, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, навчання, додаткових витрат. Відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Маргарити, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

21.08.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї за зареєстрованою у встановленому порядку адресою місця проживання, згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС Київської області (а.с. 12), та розяснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

22.10.2018 року судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом учасників справи.

Позивач 16.11.2018 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала.

Суд, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення у справі.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23.11.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2018 року, яке на набрало законної сили 27.03.2018 року, шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 6,7,34).

З довідки про місце проживання та склад сімї № 2944 від 31.05.2018 року (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та з нею зареєстрована і проживає її дочка: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно із копією трудової книжки ( а.с. 21), позивач з 22.02.2018 року звільнена з ТОВ «ІЗІ Кредит».

Відповідач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, здорова та працездатна особа, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в добровільному порядку ухиляється від утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 4, 5,12) та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» дітей віком до 6 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, максимально враховуючи інтереси дитини, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на малолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, згідно Закону України «Про судовий збір», з відповідача стягується судовий збір в дохід держави в розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 180 - 183 СК України, ст. ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 258-259, 265, 268, 274-279, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

В частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення складено 16.11.2018 року.

СуддяОСОБА_7