Справа № 441/1887/18
У х в а л а

про залишення скарги без руху

"08" листопада 2018 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., вивчивши матеріали скарги представників стягувача ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

05.11.2018 року представники стягуваявача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які діють в інтересах ОСОБА_3 звернулися до Городоцького районного суду Львівської області зі скаргою на бездіяльність начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Львівській області ОСОБА_4 та просять суд поновити строк на оскарження постанови державного виконавця, визнати незаконною бездіяльність та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, зобовязати відновити виконаче провадження з примусового виконання рішення про демонтаж димохідної труби, встановленої в господарстві ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вивчивши вказану скаргу, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 477 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскільки розділом VІІ та ст. 448 ЦПК України не визначені конкретні вимоги до форми та змісту скарги, то слід застосовувати аналогію права на підставі ч. 9 ст.10 ЦПК України.

У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

На підставі статті 15 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК та Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 р. відповідно до ст. 447 ЦПК України (ст. 383 ЦПК України в ред.2004 р.), право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

У вищевказаній скарзі заявником (стягувачем) вказано ОСОБА_3, однак, скарга підписана її представниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У відповідності до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Між тим, до матеріалів скарги не долучено документу, який підтверджує правовий статус осіб, що мають право на звернення із вищевказаною скаргою.

Крім того, до матеріалів скарги долучені копії документів, які належним чином не засвідчені, що не відповідають вимогам ч. 2 ст 95 ЦПК України, тому суд позбавлений можливості надати оцінку достовірності вказаних документів та не може прийняти скаргу до провадження без усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скаргу подано без додержання положень ст.ст.175, 177 ЦПК України, тому наявні підстави для залишення її без руху, про що необхідно повідомити скаржника та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 447-449 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

скаргу представників стягувача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконаця залишити без руху.

Зобовязати скаржника протягом десяти днів, з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позову, що наведені в описовій частині такої.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем протягом вказаного вище часу, скаргу вважати неподаною та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Перетятько О.В.