22-ц/775/104/2018(м)
22-ц/775/104/2018(м)
Головуючий в 1 інстанції Овчиннікова О.С.
Доповідач: Биліна Т.І.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2018 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Лопатіної М.Ю., Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 грудня 2017 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення надміру виплачених коштів, -

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2017 року позивач - Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації (надалі УСЗН Волноваської РДА) звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення надміру виплачених коштів. В позові зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН Волноваської РДА з 2013 року як одержувач допомоги при народженні дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Про призначення державної допомоги при народженні дитини звернувся 02.04.2013 року ОСОБА_2 - батько дитини, з яким проживає дитина від першого шлюбу ОСОБА_4 Згідно наданих документів, рішенням позивача була призначена допомога на дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як на другу дитину, до 31.03.2013 в сумі 9720,00 грн. та з 01.04.2013 по 31.03.2017 у сумі 1012,50 грн. щомісячно. На підставі повідомлення ОСОБА_2 від 23.07.2013 р. про припинення спільного проживання з відповідачем, особистої заяви відповідача та довідки, виданої Єгорівською сільською радою від 23.07.2013 за № 180 про сумісне проживання матері разом з сином, ОСОБА_3, 24.07.2013 року, рішенням позивача було зроблено перерахунок допомоги на іншу працездатну особу - на відповідача, з 01.08.2013 по 31.03.2017 роки у раніше визначеній сумі - 1012.50 грн. щомісячно. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 є першою дитиною відповідача, а тому права на отримання допомоги в розмірі, як на другу дитину, вона не має. Рішенням позивача від 16.11.2016 було здійснено перерахунок допомоги при народженні дитини у розмірі, як на першу дитину з 01.08.2013 p., та виявлено переплату державної допомоги в сумі 22853,23 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 грудня 2017 року у задоволенні позову УСЗН Волноваської РДА до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення надміру виплачених коштів - відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 знала про завищені суми отриманої допомоги, однак до позивача для уточнення даних та проведення повторного перерахунку не зверталася.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін та третю особу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведені переконливі доводи недобросовісності відповідача в отриманні надміру сплачених позивачем коштів, усі передбачені чинним законодавством дії вона вчинила в повному обсязі: своєчасно повідомила про зміни у складі сім'ї, вказане було перевірено співробітниками УСЗН. Той факт, що електронною базою позивача ASOPD/KOMTEX вікно «утриманці» не активно і замінити номер утриманця неможливо, безпідставно вважати провиною відповідача ОСОБА_1 та підставою для стягнення виплачених грошових коштів.

Вказані висновки обґрунтовані тим, що першим до позивача з питання призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 04 березня 2013 року, звернувся 02.04.2013 року батько дитини ОСОБА_2, як на другу дитину, з тих підстав, що дитина від першого шлюбу проживала разом з ним та знаходилася на його утриманні. ( а.с.4,5) Рішенням позивача від 08.04.2013 року про призначення допомоги сім'ям з дітьми, ОСОБА_2 призначено допомогу при народженні другої дитини за періоди з 01.03.2013 р. по 31.03.2013 р. в сумі 9720 грн., з 01.04.2013 р. по 31.03.2017 р. - 1012, 50 грн. Вдруге ОСОБА_2 звернувся до позивача 19.07. 2013 року з заявою, в якій просив роз'яснити його подальші дії щодо допомоги на дитину, оскільки відповідач мешкає окремо від нього разом з дитиною. Про припинення сімейних відносин з батьком дитини, ОСОБА_2 повідомила позивача і відповідач, яка 24.07.2013 року подала заяву про виплату їй допомоги на дитину, оскільки вона разом з дитиною мешкає за іншою адресою: у АДРЕСА_1. Факт проживання відповідача з дитиною по АДРЕСА_2 підтверджено довідками Єгорівської сільської ради за № 177 від 18.07.2013року та № 180 від 23.07.2013року, актом позивача обстеження матеріально - побутових умов сім'ї ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_8) у якому вказано, що до складу її сім'ї входить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.11,12, 36)

Колегія суддів вважає висновки суду обґрунтованими та такими, що в повній мірі узгоджуються з нормами закону, що регулюють спірні відносини.

Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та іншими законами України. Держава встановлює гарантований рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Згідно ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату

державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.

Відповідно положень ст.10 вказаного Закону та п.10 постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001р. №1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків

дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

З наведеного вбачається, що третя особа, як батько двох дітей, на законних підставах звернувся до позивача з питання призначення допомоги на утримання другої дитини, а позивач обґрунтовано призначив допомогу у розмірі передбаченому Законом.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 знала про завищені суми отриманої допомоги непереконливі.

Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено підстави для припинення виплати та призупинення, проте не передбачено підстав для зменшення допомоги на утримання дитини в разі зміни місця її проживання. Відсутні підстави для зменшення допомоги і у постанові КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001р. №1751 на яку посилається позивач, як на нормативний документ яким він керується в своїй діяльності.

Під час судового засідання в апеляційній інстанції, третя особа ОСОБА_2 пояснив, що якби відповідач з дитиною проживала разом з ним у позивача не було б підстав для зменшення розміру допомоги.

З аналізу вказаного вбачається, що позивач не набув права на стягнення з відповідача надміру сплачених сум допомоги на утримання дитини, оскільки їх призначення та розмір було здійснено у відповідності до положень ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.13 постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001р. №1751.

Дитині була призначена допомога, яка є її власністю, а тому внаслідок зміни її місця проживання відбулася лише переадресація раніше призначеної допомоги від батька до матері, а не її перепризначення.

Батько дитини, який має на утриманні дитину від першого шлюбу мав право на призначення допомоги у визначеному позивачем розмірі. До теперішнього часу батько не позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_3, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1. Якби батько був позбавлений батьківських прав, виплата допомоги була б припинена(абзац 8 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми») і вже після цього призначена за заявою матері, яка має лише одну дитину.

Тому доводи позивача, що відповідач для уточнення даних та проведення повторного перерахунку не зверталася до позивача є неспроможніми.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутності певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Позивачем не наведено обставин та не надано доказів на підставі якої правової норми він має право здійснити перерахунок раніше призначеної допомоги в бік її зменшення. Тому суд першої інстанції правомірно послався на положення ст. 1215 ЦК України.

Відповідно до положень ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови складено 19.03.2018 року.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Управління соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації - залишити без задоволення .

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

Є.Є. Мальцева