Справа № 444/2866/17
Провадження № 2/444/279/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району, 3-тя особа: Відділ Держгеокадастру у Жовківському районі Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася 21 липня 1953 року в селі Сопошин Жовківського району, де проживає по сьогодні. 17 травня 2013 року померла мати позивача, ОСОБА_3. Відповідно до заповіту, посвідченого виконкомом Мокротинської сільської ради, Жовківського району, Львівської області від 19 липня 2011 року, реєстровий № 27, позивач є спадкоємцем майна, що належало матері, в тому числі щодо прав на землю. Спадщину позивач прийняла. Жовківською державною нотаріальною конторою, нотаріусом ОСОБА_4 заведено спадкову справу за № 554/2013.

08 серпня 2014 року державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 2,01 га, що є у колективній власності ТзОВ ім.Т.Шевченка Жовківського району Львівської області і належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Жовківською райдержадміністрацією 12 листопада 2013 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 12 лютого 2014 року за № 7669.

15 вересня 2017 року позивач звернулася у відділ Державного земельного кадастру у Жовківському районі із заявою на присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці на підставі виготовленої технічної документації відповідно до ст. ст. 3, 4 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». За результатами розгляду заяви позивачу було надано витяги на дві земельні ділянки: 1. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-017 від 15.09.2017 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:000:0276, площею 0,6601 га; 2. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-017 від 15.09.2017 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0060, площею 1,1567 га. Дані ділянки були зареєстровані Державним кадастровим реєстратором 27.12.2012 року у відповідності до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

З такими витягами та свідоцтвом на спадщину позивач звернулася до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Жовківського управління юстиції про реєстрацію за нею права власності на земельні ділянки, що належали ОСОБА_3, враховуючи що позивач є спадкоємцем її прав. У державній реєстраційній службі позивачу було роз'яснено, що не можуть зареєструвати права власності на названі вище земельні ділянки за позивачем, так як вони вже зареєстровані за її покійною матір'ю і потрібно внести зміни у Державному земельному кадастрі щодо таких ділянок.

01 грудня 2017 року позивач повторно письмово через представника звернулась до Держгеокадастру у Жовківському районі Львівської області щодо внесення змін у видані раніше витяги, або видати позивачу нові на її ім'я. Відповіддю від 04 грудня 2017 року їй роз'яснили, що перереєструвати право власності або змінити відомості про власника кадастровий реєстратор не може, оскільки таку компетенцію має лише державний реєстратор речових прав.

Технічна документація із землеустрою щодо заміни сертифікатів на середні частки (паї) державними актами на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради була затверджена розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації № 940 від 07 грудня 2012 року, а земельні ділянки із земель пайового фонду ОСОБА_2 сільської ради передано у власність власникам земельних часток(паїв) згідно з додатком.

Враховуючи, що виділені матері позивача в натурі на місцевості земельні ділянки втратили статус земельних часток (паїв), вона повинна була подати заяву на оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку, оформлення яких здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) згідно ст. 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а згодом зареєструвати речове право, але не встигла цього зробити.

Нотаріусом позивачу було роз'яснено, що свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки по розпаюванню земель, що були оформлені на матір не може бути видано з огляду на розбіжність у документах. Для оформлення права на спадщину за обставин що склалися у позивача потрібно звернутися до суду.

У звязку із чим позивач звернулася до суду та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер :09:000:0276 площею 0,6601 га та кадастровий номер :03:000:0060 площею 1,1567 га, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак представник позивача на адресу суду подав письмове клопотання, яким позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та просив суд справу розглядати за відсутності позивача та її представника на підставі поданих до суду доказів. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не прибув, однак подав на адресу суду листа, щодо позовних вимог позивача не заперечив. Просить позов задовольнити.

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Жовківському районі в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відпрвлення і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п. 9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 21.07.1953 року в с. Сопошин Нестеровського району Львівської області і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що стверджується копією свідоцтва про народження серії ІV СГ № 369882.

ОСОБА_3 померла 17.05.2013 року у віці 89 років (актовий запис № 7), що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 316690.

ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації № 352 від 22.05.2001 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 492559 загальною площею 2,01 га на території ОСОБА_2 сільської ради без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» - «Право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом НАА 779627 від 08.08.2014 року (Спадкова справа № 554/2013) вбачається, що на підставі заповіту посвідченого виконкомом Мокротинської сільської ради, Жовківського району, Львівської області 19 липня 2011 року за реєстром № 27, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 17 травня 2013 року є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку /пай/ площею 2.01 га., що є у колективній власності ТзОВ ім. Т.Шевченка, Жовківського району, Львівської області і належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ виданого Жовківською райдержадміністрацією 12 листопада 2013 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 12 лютого 2014 року за № 7669.

З копії листа відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.12.2017 р. вбачається, що на заяву представника ОСОБА_1 від 01.12.2017, про внесення виправлень у витяги із Державного земельного кадастру, що стосуються власника земельної ділянки. Відділ у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомляють, що станом на сьогоднішній день відомості про власника земельної ділянки відображаються відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому Відділ не може здійснити внесення виправлень у витяги із Державного земельного кадастру, що стосуються власника земельної ділянки.

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) РН № 492559 вбачається, що такий видано громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства - ТзОВ ім. Т. Шевченка ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі розпорядження голови Жовківської РДА від 22.05.2001 року № 352, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності ТзОВ ім. Т. Шевченка розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 42650,28 грн. Сертифікат зареєстровано 12.02.2014 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7669. Зміни, які вносилися до сертифіката у зв»язку з передачею права на земельну частку (пай) від 07.10.2014 року полягають в наступному. Право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. Буд. 6 Жовківського району Львівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом НАА 779627 від 08.08.2014 року.

З копії розпорядження Жовківської РДА від 07.12.2012 року № 940 та доданого списку вбачається, що матері позивача передано середню земельну частку (пай) у власність на території ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-017 від 15.09.2017 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:000:0276, площею 0,6601 га.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-017 від 15.09.2017 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0060, площею 1,1567 га.

Дані ділянки були зареєстровані Державним кадастровим реєстратором у відповідності до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Згідно ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - «У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення».

Судом встановлено, що спадщину позивач прийняла. Жовківською державною нотаріальною конторою, нотаріусом ОСОБА_4 заведено спадкову справу за № 554/2013.

Враховуючи те, що виділені матері позивача в натурі на місцевості земельні ділянки втратили статус земельних часток(паїв), вона повинна була подати заяву на оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку, оформлення яких здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) згідно ст. 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а згодом зареєструвати речове право, але не встигла цього зробити.

Ст. 1218 ЦК України вказує, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення».

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «1 . Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК) , законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ (3425-12) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-ІУ (2709-15) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами». При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95)"Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06) . У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

01 березня 2013 року на Засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування та надіслано головам Апеляційних судів областей листа від 16.05.2013 за № 24- 753/0/4-13 у якому згідно п. 3.5. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер :09:000:0276 площею 0,6601 га та кадастровий номер :03:000:0060 площею 1,1567 га, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.