ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/536/18

провадження № 22-ц/4809/72/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорова С.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Крімченко С.А.) від 03 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання двох дітей.

В обґрунтування позову посилалася на те, що з 14 травня 1999 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 під час якого у них народилися діти: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. З жовтня 2015 р. вона та відповідач припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, періодично надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей, перераховуючи кошти на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» на її ім?я, але домовленість між ними щодо утримання дітей відсутня.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2018 року (а. с. 71 - 73), з урахуванням ухвали суду від 04 червня 2018 року про виправлення описки (а. с. 81), позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 5000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2018 року і до повноліття дітей, тобто до повноліття ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6 року, до повноліття ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Суд також стягнув з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення мотивовано тим, що у сторін по справі є спільні діти, але відповідач проживає окремо від дітей, та враховуючи матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, відсутність на утриманні у платника аліментів інших непрацездатних членів сім'ї та заяву відповідача про визнання позову, визначено розмір аліментів по 5000 гривень на кожну дитину.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду змінити, стягнувши з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 лютого 2018 року та до досягнення повноліття старшою дитиною - ОСОБА_7, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року, після чого стягнення аліментів провадити за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на сина, до досягнення повноліття дочкою - ОСОБА_6, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що рішенням суду не згоден в частині визначення розміру стягнутих з нього аліментів та вважає, що судом не враховано всі обставини, які мають значення для справи, а висновки суду є такими, що не відповідають зібраним у справі доказам. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції помилково виходив з того, що ним визнані позовні вимоги, про що подавалася письмова заява. Звертаючись з такою заявою до суду він не знав про розмір аліментів заявлених позивачкою, оскільки не отримував копію позовної заяви, тому подана ним заява від 02 квітня 2018 року не дає підстав для висновку про визнання позову ОСОБА_4 та стягнення аліментів у загальному розмірі 10000 грн. на місяць. Судом не враховано, що він працює на території Російської Федерації у товаристві з обмеженою відповідальністю «Регион Девелопмент», де його заробітна плата складає в перерахунку на національну валюту України близько 7250 грн. Суд не врахував, що розмір періодично перерахованих ним позивачу сум, який перевищує розмір його заробітної плати, сплачувався ним із його заощаджень, які закінчилися.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності. Розмір аліментів був узгоджений з відповідачем і подаючи заву про визнання позову він реалізував своє процесуальне право та висловив своє волевиявлення, оскільки добре усвідомлював розмір аліментів та погоджувався з такою сумою.

Зазначає, що їй відомо, що відповідач працює в іншому місці ніж зазначено в поданій ним довідці та має значно більший розмір заробітної плати, однак доказів на підтвердження цих обставин надати не може. Вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив її позовну заяву і з огляду на викладене просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиції сторін, висловлені в судовому засіданні суду апеляційної інстанції

Відповідач особисто в судове засідання не з'явився.

Його представник - адвокат ОСОБА_8 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_9 заперечили проти вимог і доводів апеляційної скарги.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Згідно підпункту 8 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України (2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області у складі судді Письменного О. А. від 30 липня 2018 року (а. с. 116) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2018 року.

05 жовтня 2018 року розпочав роботу створений на підставі Указу Президента України № 452/17 від 29 грудня 2017 року Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область.

У зв'язку з цим та відповідно до ст. 31 ЦПК України дану цивільну справу було передано із Апеляційного суду Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суд та визначено новий склад суду в порядку передбаченому ст. 33 Кодексу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах від 10 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

Відповідач ОСОБА_5 являється батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 10,11).

Діти проживають разом з їх матір'ю - ОСОБА_4, що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» від 09 лютого 2018 року та знаходяться на її утриманні (а.с. 12).

Відповідач проживає окремо на території Російської Федерації. Матеріальну допомогу на утримання дітей надавав періодично, що підтверджується виписками з карткового рахунку позивача ОСОБА_4 в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 13-19).

Відповідач працездатний, працює, інших осіб на утриманні не має.

Домовленості між сторонами про форму та розмір участь відповідача в утриманні дитини не досягнуто, договір про сплату аліментів на дітей, в порядку ст. 189 СК України, не укладався.

Підстави, передбачені ст. 188 СК України, для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину відсутні.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Подана відповідачем апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

У справі, яка переглядається сторони визнають, що являються батьками двох спільних дітей, які проживають з матір'ю (позивачем по справі), а батько дітей (відповідач по справі) проживає окремо і періодично сплачує позивачу кошти на утримання їх дітей.

Сторони також визнають, що вони зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України).

Договір про участь батька в утриманні дітей (ст. 189 СК України) між сторонами не укладено, відповідач сплачує кошти на дітей на власний розсуд.

Сторони погоджуються, що батько має приймати участь в утриманні дітей у грошовій формі, але між ними виник спір щодо способу і розміру сплати аліментів.

Суд визначив спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з чим відповідач не згоден у зв'язку з наявністю у нього постійного заробітку за місцем роботи - ТОВ «РЕГИОН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Російська Федерація). В апеляційній скарзі відповідач просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з нього аліменти у частці від його заробітку (доходу).

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 180 СК України (у редакції Закону № 2037-VIII выд 17 травня 2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того, ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином право вибору стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника або у твердій грошовій сумі належить їх одержувачу.

Оскільки позивач, з яким проживають діти, просив суд стягнути з відповідача аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі, тому вимоги апеляційної скарги про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача задоволенню не підлягають.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач визнав позов, а також з того, що 5000 грн. аліментів на кожного з дітей щомісячно відповідає приписам сімейного законодавства.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Згідно норм частин 1, 2, 4 статті 2016 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд першої інстанції прийняв до уваги електронну копію заяви ОСОБА_5 від 02 квітня 2018 року (а. с. 61) про визнання позову ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання двох дітей.

Відповідач визнає, що таку заяву він направляв на адресу суду засобами електронного зв'язку, але при цьому він не був знайомий з розміром позовних вимог так, як копія апеляційної скарги йому не була вручена. Про позов він знав від позивача, але загалом, без деталізації.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач являється громадянином України чиє місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 27, 33).

Проте фактично відповідач тимчасово проживає на території Російської Федерації, про що позивачем вказано у позовній заяві.

Копію ухвали від 23 березня 2018 року про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів суд надіслав відповідачу за адресою: АДРЕСА_1. Проте за вказаною адресою судова кореспонденція відповідачу вручена не була і поштовим відділенням повернута до суду (а. с. 36, 43 - 69) та приєднана до матеріалів справи.

Таким чином доводи відповідача по те, що він не був належним чином ознайомлений з розміром позовних вимог є обґрунтованими.

Маючі у своєму розпорядженні відомості про те, що відповідачу не вручено копію позовної заяви, суд не перевірив заяву позивача про визнання ним позову (у заяві відповідача відсутні відомості про розмір визнаних відповідачем позовних вимог), не роз'яснив відповідачу наслідків визнання позову.

Крім того, суд не врахував, що вимагаючи стягнення аліментів у розмірі 5000 грн. на кожного із дітей, що перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, позивач не обґрунтував їх індивідуальними потребами дітей відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку та ін.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (№ 2402-ІІІ) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Зі змісту ст. 180 СК України та ст. 8 Закону № 2402-ІІІ випливає, що основний обов'язок утриманню дітей та створенню необхідних умов для їх розвитку покладається на батьків.

Закон не ставить виконання кожним з батьків дитини цього обов'язку від їх статевої належності, а отже обов'язок покладається на них в рівних частинах.

Тому, при визначенні аліментів на утримання дитини суд має враховувати і можливість отримання дитиною утримання від іншого з батьків, з яким проживає дитина.

Крім того, суд мав враховувати обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач пояснила суду, що діти не мають особливих обмежень по здоров'ю, власних джерел доходів також не мають, утримуються за кошти, які надає відповідач та її заробітну плату медичного працівника.

Відповідач не посилався на наявність у нього інших утриманців, поганий стан здоров'я чи інші обставини, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів.

Відповідач працює в ТОВ «РЕГИОН ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Російська Федерація), що підтверджується довідками про доходи фізичної особи (а.с. 98 - 99), і розмір його місячного заробітку становить 20 000 російських рублів, а після вирахування податків - 17 400 російських рублів, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення суду першої інстанції становило: 17400 Х о,42186 = 7 340 грн.

Доводи позивача про те, що відповідач має інші приховані доходи ґрунтуються на припущеннях.

Надані позивачем світлини відповідача (а. с. 126 - 128) не містять інформації про його майновий стан.

Виписки з поточного рахунку позивача (а. с. 13 - 19) вказують на те, що позивач отримував від відповідача грошові перекази в іноземній валюті та в національній валюті України, в тому числі кілька разів перекази на суму 10000 грн.

Відповідач пояснив, що ці кошти він сплачував із власних заощаджень, які на теперішній час скінчилися. Докази, які б спростовували ці пояснення відповідача суду сторонами не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

З урахуванням наданих сторонами доказів, колегія суддів вважає, що загальна сума аліментів на утримання двох дітей, яку присудив суд і яка становить 10000 грн. щомісячно, перевищує розмір підтвердженого заробітку (доходу) відповідача.

Згідно ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, неправильно застосував норми процесуального права, що привело до неправильного визначення розміру аліментів. У зв'язку з цим та відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 СК України оскаржуване рішення суду підлягає зміні.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох дітей, суд враховує встановлені ним обставини справи а також норму-рекомендацію, яка міститься у абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України і згідно якої мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року становить 1944 грн.

Суд вважає справедливим і розумним визначення аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 2000 грн. на кожного з дітей, щомісячно з індексацією відповідно до закону.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції не дотримався приписів процесуального законодавства, у зв'язку з чим позбавив себе можливості правильно вирішити спір.

Доводи апеляційної скарги частково обґрунтовані, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру присуджених аліментів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 травня 2018 року в частині визначення розміру аліментів на утримання дітей змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4) аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 2 000 (дві тисячі) грн. на кожну дитину, щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше починаючи з 21 лютого 2018 року і до повноліття кожного з дітей, тобто: до повноліття ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7 року та повноліття ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6 р., відповідно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко