Справа № 301/288/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.,

з участю секретаря - Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 11 січня 2016 року (суддя Беламут П.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», третя особа без самостійних вимог: Управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визнання боргу недійсним, стягнення коштів та судових витрат, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що у 1999 році вона провела природний газ за власні кошти та зареєструвала газові прилади.

Оплату за газ здійснювала за розрахунковою книжкою. 05.09.2014 на її адресу направлено попередження від ПАТ «Закарпатгаз» про можливе припинення газопостачання у зв'язку із заборгованістю у розмірі 1288 грн. 45 коп.

Зазначала, що відповідачем не враховано наявність у будинку конвекторів, пільг, неправильно розраховано субсидію та не проведено звірку заборгованості, тому, збільшивши у грудні 2015 року розмір позовних вимог (а.с.24 т. 2), просила задовольнити позов та визнати недійсним борг у розмірі 1 288, 45 грн.; стягнути з відповідача на її користь та віднести у розрахунки за газ кошти у розмірі 2758 грн., які складаються із коштів за пільги «дітям війни», які на її думку незаконно недораховані їй із квітня 2012 року до жовтня 2014 року в сумі 1347 грн.; субсидії з листопада 2013 року по березень 2014 року у сумі 569 грн., а також «незаконно вкрадених» в неї 842 грн. в результаті неправильної, на її думку, ціни на газ у 2015 році. Також просила стягнути судові витрати у сумі 1605,0 гривень.

Справа розглядалася судами різних інстанцій.

Рішенням Іршавського районного суду від 11.01.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2016, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.07.2017 ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що субсидію зняли у лютому, а не при закінченні опалювального періоду; пільги як дитині війни зняті безпідставно; працівники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 не приходили до позивачки; фальшиві, на її думку, акти написали на своєму робочому місці, а суд першої інстанції прийняв їх до уваги; через незаконні дії працівників газового господарства вона втратила пільгу на опалення, а також субсидію.

У запереченні на апеляційну скаргу ПАТ «Закарпатгаз» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що оскарження дій ПАТ «Закарпатгаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ, є різновидом претензії, а тому не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав, оскільки не відповідає положенням ст. 3 ЦПК України, ст. 16 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції суд касаційної інстанції дійшов висновків, які є обов'язковими для суду апеляційної інстанції під час нового розгляду справи, про те, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту прав, а саме захист прав споживача та зобов'язання відповідача вчинити певні дії, не суперечать положенням ст. 16 ЦК України. Зокрема ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом.

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_4 просила про захист її порушеного права як споживача, оскільки предметом спору є правомірність нарахування плати за використаний природний газ, у тому числі, з урахуванням наданих пільг, які передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», субсидії, та стягнення з відповідача на свою користь 2 758 грн. незаконно нарахованого боргу.

Спірні відносини з приводу постачання населенню природного газу на момент їх виникнення регулюються ст. 714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (зі змінами) (далі Постанова № 2246); Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження Роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення, Постанова № 1239); постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 року № 1697 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення механізму забезпечення природним газом вітчизняних споживачів» (далі Постанова № 1697), якою затверджений Тимчасовий порядок установлення роздрібних цін на природний газ для потреб населення.

Постачання населенню природного газу здійснюється на підставі договорів про надані послуги із газопостачання.

Встановлено, що на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 5 липня 2006 року №1914963 позивачка є споживачем природного газу у будинку №136 с. Арданово Іршавського району Закарпатської області.

Згідно з інформацією ПАТ «Закарпатгаз» від 14 вересня 1999 року, на ім'я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок на газопостачання та складено акт на пуск газу від 14 вересня 1999 року, відповідно до якого у будинку позивачки встановлена плита та кафельна піч.

27.10.2011 представником відповідача складений акт обстеження газопроводу та експлуатації газового обладнання у будинку позивача, внаслідок чого, згідно з п. 4.5.11 ПБСГУ, вхідний кран до кафельної печі опломбовано в зв'язку з несправною автоматикою безпеки, пломба № 54051957, і було заборонено експлуатацію даного газового обладнання (а. с. 190 т.1).

Також позивачем визнано, що газовий лічильник з травня 2011 року винесено з будинку на вулицю.

Позивач зазначала, що конвектори були встановлені ще у 1999 році - разом з плитою та кафельною піччю. Проте у картці абонента від 07.12.2011 було зазначено лише один конвертор, і на нього позивач отримувала субсидію та пільги.

26.04.2013 представниками Іршавської філії ПАТ «Закарпатгаз» складено акт перевірки обліку від 26.04.2013 №77/1 - у будинку позивачки і було виявлено порушення правил газопостачання, а саме: самовільне встановлення та підключення трьох конвекторів FEG-50 без технічної документації, представників ПАТ «Закарпатгаз» для опломбування цих конвекторів позивачка не допустила (т. 1 а.с.116).

На звернення ОСОБА_1 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у листі від 10.04.2015 № 1490/15/59-15 (а.с.115-120 т.1 ) повідомила наступне.

Обсяг спожитого позивачем природного газу у 2012 року не перевищував 2500 м. куб.

За результатами контрольного зняття показників лічильника газу у будинку позивачки зафіксовані наступні показники: 25 грудня 2012 року - 26964 м. куб. природного газу ; 26 січня 2013 року - 27535м. куб природного газу ; 20 грудня 2013 року - 29547 м. куб. природного газу ; 25 січня 2014 року - 29900 м. куб. природного газу; 01 квітня 2015 року- 31723 м. куб. природного газу.

З врахуванням вищезазначених показань лічильника газу, знятих контролером ПАТ «Закарпатгаз», обсяг спожитого газу у 2013 році було визначено ПАТ «Закарпатгаз» на рівні 2583 м. куб., у зв'язку з чим ціна природного газу позивачці на 2014 році ПАТ «Закарпатгаз» була встановлена відповідно до категорії споживання, що не перевищує 6000 м. куб. природного газу на рік, та здійснено перерахунок оплати вартості спожитого позивачем у 2013 році природного газу, І такий перерахунок НКРЕКП було визнано правомірним (а.с.117 т.1).

Апелянт вказувала, що працівники відповідача не приходили знімати показники з її лічильника. Проте, як уже зазначалось вище, лічильник позивача з травня 2011 року не знаходиться у будинку. Вказані показники фактично відповідають тим показникам лічильника, які вказувала позивач при здійсненні оплати за розрахунковою книжкою: так, у квитанції за січень 2013 року позивач кінцевий показник лічильника зазначила 27554 м. куб. (а.с.124 т.1), тоді як контрольним зняттям показників 26 січня 2013 року зафіксовано показник 27535 м.куб. У квитанції за грудень 2013 року позивач кінцевий показник лічильника зазначено 29750 м. куб. (а.с.124 т.1), тоді як контрольним зняттям показників 20 грудня 2013 року зафіксовано показник 29547 м. куб.

Доказів того, що позивач письмово зверталась до відповідача про проведення звірки, матеріали справи не містять.

Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива Затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 та діє з відповідними змінами та доповненнями. Відповідно до цього Положення призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється відповідними структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Із інформативної довідки Управління соціального захисту населення Іршавської РДА від 11.08.2015 за №1627 вбачається, що за період з 2011-2012 роки субсидія призначалась ОСОБА_1 у зв'язку із зареєстрованими газовою плитою і конвектором (згідно довідки філії «Закарпатгаз» від 07.14.2011). На опалювальний період 2012-2013 року тільки на два місяці, а саме: з лютого 2013 року по березень 2013 року на підставі довідки філії «Закарпатгаз» №142 від 13.02.2013 року. На звернення 29.11.2013 розрахунок субсидії проводився на опалювальну площу, як і попередні призначення. Розмір субсидії - 88.47 гривень щомісяця з 1 листопада 2013 року по березень 2014 року. Однак за даними ПАТ «Закарпатгаз» конвектор з реєстрації знято. Відповідно у лютому 2014 року було переведено конвектор з реєстрації субсидії в межах терміну призначення та в межах норми споживання - до газової плити (18 куб. м. газу на місяць). Раніше призначена субсидія за три місяці (листопад - січень) в сумі 265.41 гривень була знята.

Відповідно до облікових даних Іршавської філії ПАТ «Закарпатгаз» позивачем за 2013 рік використано 2583 куб. м. газу, в січні 2014 року здійснено перерахунок вартості використаного природного газу за ціною 1,0198 гривень за 1 куб. м., і заборгованість станом на 01.02.2014 складала 719,48 гривень.

В лютому 2014 року УПСЗН Іршавської РДА здійснено відповідний перерахунок і розмір субсидії був зменшений на суму 265.41 гривень

Станом на 01.09.2014 заборгованість за використаний природний газ становила 1288,45 гривень, з яких:

719,48 гривень - існуючий борг станом на 01.02.2014;

753,08 гривень - нараховано за спожитий газ із 01.02.2014 по 31.08.2014;

265,41 гривень - знято внаслідок перерахунку субсидії;

449,50 гривень - оплачено споживачем (719,48 + 753,08 + 265,41 - 449,50 = 1288,45) ( т.1 а. с. 225-227, т.2 а. с 121-124).

Згідно ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 № 2195-IV ОСОБА_1 надається пільга у вигляді 25% знижки при оплаті за природний газ у межах норм споживання, затверджених постановою КМУ від 01.08.1996 № 879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» на зареєстровані та прийняті в експлуатацію газові прилади. Норми споживання на зареєстровану за адресою позивача одну особу та одну газову плиту до 01.10.2014 складали 18,3 куб.м. на одну особу на місяць. На вказану кількість газу споживачу надавалася знижка 25% вартості.

З 01.10.2014 постановою КМУ від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» (яка набрала чинності 01.10.2014) передбачено, що за наявності газової плити в разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача - 9 куб. метрів на одну особу на місяць.

У зв'язку з цим та оскільки у ОСОБА_1 значилося одна газова плита та одна особа, позивачеві встановлено пільгову норму із 01.10.2014 - 9 куб. метрів на місяць, на яку надавалася знижка 25% у силу Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Обсяг спожитого газу понад вказану пільгову норму підлягав оплаті у повній вартості.

Надані відповідачем дані та розрахунки (216-222, 225-227 т. 1) позивачем не спростовані. Зокрема, нарахування за газ у 2014 році проводились виходячи із тарифів, затверджених НКРЕКП для відповідної категорії споживачів - із вартості 1,098 грн. за 1 м. куб. (за січень-квітень) та 1,788 грн. за 1 м. куб. (за травень), а не по 7,18 грн. за 1 м. куб, як зазначала позивач у своїй заяві від 08.12.2015 (а.с.24 т. 2). Крім того, оскільки обсяг спожитого ОСОБА_1 газу у 2014 році не перевищив 2400 м. куб., відповідачем було проведено перерахунок оплати за спожитий газ по відповідній категорії, про що зазначалось відповідачем та вказано у листі НКРЕКП від 10.04.2015 № 1490/15/59-15.

Правильність нарахування пільг та субсидії позивачем також не спростовано.

Таким чином, ПАТ «Закарпатгаз» правильно визначено ОСОБА_1 вартість наданих послуг по газопостачанню з урахуванням обсягу спожитого газу та зареєстрованих у її будинку газових приладів, у тому числі пільг та субсидії за спірний період.

Документи, що були надані позивачем та охоплюють період після постановлення оскаржуваного рішення, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не досліджуються.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, вважаючи, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними, а отже, відсутні правові підстави для задоволення позову, тому, відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині правового обґрунтування та відмовити в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ч. 4 ст. 258, 265, п.2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Іршавського районного суду від 11 січня 2016 року - змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити у зв'язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2018 року.

Головуюча: Судді: