АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/1370/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року, ухвалене у складі судді Лісовської О.В. в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору згідно з умовами заяви № 002-29502-050113 від 05.01.2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Правилами та Тарифами Банку, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Банк звернувся з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 70 729,60 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Договором від 05.01.2013 року у розмірі 70 729, 60 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

Посилається на те, що судом не враховано положення п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, відповідно до якої позовна давність щодо стягнення неустойки обчислюється в 1 рік, а тому нарахування комісії у розмірі 24 248,24 грн. безпідставне. Зазначає, що позовна заява не підлягає задоволенню у зв'язку із закінченням позовної давності, оскільки позовна заява подана 29.11.2016 року, а згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором сальдо простроченої заборгованості виникло з 2014 року. Крім того, судом не враховано, що відповідач багатодітна мати, яка виховує двох неповнолітніх дітей, єдиним джерелом доходів являється заробітна плата чоловіка, який являється учасником АТО, тому вона не має можливості оплатити нараховані відсотки.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні відповідач підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору згідно з умовами заяви № 002-29502-050113 від 05.01.2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Правилами та Тарифами Банку, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим Банк звернувся з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 70 729,60 грн. та судові витрати у справі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором відповідно до умов заяви № 002-29502-050113 від 05.01.2013 року станом на 10.11.2016 року у неї виникла заборгованість перед Банком у розмірі 70 729, 60 грн., з яких: 46 481,36 грн. - прострочене тіло кредиту; 24 248,24 грн. - заборгованість за нарахуваннями (відсотки, комісія).

Підстав для застосування строків позовної давності не вбачається, оскільки банк звернувся до суду 05.12.2016 року з вказаними позовними вимогами та до відповідних правовідносин застосовується загальна позовна давність тривалістю три роки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно укладеного кредитного договору відповідно до умов заяви № 002-29502-050113 від 05.01.2013 року ОСОБА_1 отримала у ПАТ «Дельта Банк» кредит у розмірі 50 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (картковий рахунок № НОМЕР_1) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних, після закінчення пільгового періоду в розмірі 42, 00% річних.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Правилами та Тарифами Банку, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 2.1 ч. 3 Заяви момент прийняття (акцепту) Банком пропозиції клієнта щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважається дата підписання Банком цієї Пропозиції та скріплення її печаткою.

Відповідно до п. 1.6.2 Тарифів Банку процент за користування відновлюваною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків складає 42, 00% річних.

Пунктом 2.4 ч. 2 Заяви передбачено, що строк ліміту кредитної лінії складає 364 (календарних) дні.

Відповідно до п. 2.4 ч. 3 Заяви кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч. 2 цієї Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цій Пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї Пропозиції.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договоромабо законом.

За умовами ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов'язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме відкрив відповідачці картковий рахунок з кредитним лімітом 50 000, 00 грн.

Відповідачка зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка зобов'язання за вказаним вище договором не виконала.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК Українипорушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором.

У зв'язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов'язань за Договором станом на 10.11.2016 року у неї виникла заборгованість перед Банком у розмірі 70 729, 60 грн., з яких:

- 46 481,36 грн. - прострочене тіло кредиту;

- 24 248,24 грн. - заборгованість за нарахуваннями (відсотки, комісія).

На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашає.

Оскільки ОСОБА_1 умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 70 729, 60 грн.

Оскільки відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта № /0406, розрахунковий період з 08.01.2013 року по 10.11.2016 року, останній платіж за кредитом відповідачкою було здійснено 25.11.2014 року, а з позовом Банк звернувся 05.12.2016 року, тобто в межах трирічного строку загальної позовної давності, суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Доводи апеляційної скарги, що позовна заява не підлягає задоволенню у зв'язку зі спливом позовної давності згідно ч.4 ст.267 ЦК України, колегія суддів не приймає до уваги.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» в позовній заяві не заявляє позовних вимог щодо стягнення неустойки у вигляді штрафу або пені.

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду 05.12.2016 року з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 суми простроченого кредиту в розмірі 46 481,36 грн. та відсотків 24 248,24 грн.

До вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність, тривалість якої становить три роки, а не спеціальна позовна давність в один рік, як зазначає ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта № /0406, розрахунковий період з 08.01.2013 року по 10.11.2016 року, останній платіж за кредитом ОСОБА_1 було здійснено 25.11.2014 року.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду за захистом своїх порушених прав в межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги щодо тяжкого фінансового стану та відсутності можливості оплатити нараховану заборгованість колегія суддів не приймає до уваги, оскільки діє в межах Закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2018 року.

Головуючий Судді