Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/8935/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 57 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

виділені матеріали цивільної справи №296/8935/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про захист прав споживача

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Олком Лізинг"

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2017 року

за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, яке ухвалене під головуванням судді Галасюка Р.А. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, в якій просили забезпечити їх позов до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (надалі - банк) про визнання кредитного договору, змін і доповнень до нього недійсними, визнання припиненими договір поруки, поруку, іпотеку та договір іпотеки шляхом заборони відчуження квартири №1 у будинку №7 по провулку 3-му Чуднівському в місті Житомирі, до вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням у справі чинності. Заяву обґрунтовували тим, що у разі вчинення відповідачем дій по реалізації переданої в іпотеку квартири або перереєстрації права власності на квартиру на своє імя виникнуть обєктивні обставини неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову, що завдасть шкоди їхнім правам та інтересам.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2017 року заява задоволена.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олком Лізинг" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про залучення ТОВ «Олком Лізинг» до участі у справі як правонаступника відповідача. Зазначає, що 20 вересня 2017 року ТОВ «Олком Лізинг» уклало із ПАТ «Західінкомбанк» договір про відступлення права вимоги, зокрема, за іпотечним договором, а тому є новим іпотекодержателем спірної квартири. Разом із тим, до участі в справі ТОВ «Олком Лізинг» не залучено. Зазначає, що забезпеченням позову порушено право ТОВ «Олком Лізинг» на здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за собою.

ПАТ «Західінкомбанк» листом від 16 лютого 2018 року №242-19 просить здійснити розгляд справи за відсутності представника банка, посилаючись на відсутність можливості направити такого. Зазначає, що проти задоволення апеляційної скарги не заперечує (а.с.82).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частина третя ст.151 ЦПК України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, тобто норма діяла у такій редакції на час розгляду судом першої інстанції заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про забезпечення позову).

Хоча оскаржується ухвала про забезпечення позову, але доводи апеляційної скарги фактично зводяться до спроб у такий спосіб вирішити питання залучення ТОВ «Олком Лізинг» стороною у даній справі на тій підставі, що 20 вересня 2017 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТОВ «Олком Лізинг» укладені договори №2017-08-18-000021 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором від 09 жовтня 2007 року №091007/2203-230, укладеним між банком та ОСОБА_2, а також договорами, які укладені у забезпечення виконання основного зобовязання, а саме: договором іпотеки від 09 жовтня 2007 року №230, укладеним між ОСОБА_2 та банком, та договором поруки від 09 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та банком (договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки).

Зазначається, що позивач та відповідач не повідомили суд першої інстанції про наявність договору іпотеки і прав іпотекодержателя на нерухоме майно, яким забезпечено позов, внаслідок чого ухвалою, що оскаржується, порушені права іпотекодержателя, тобто ТОВ «Олком Лізинг», на здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки квартиру №1 у будинку №7 по провулку 3-му Чуднівському в місті Житомирі.

Відповідно до положень частини першої ст.153 ЦПК України, яка діяла у такій редакції на час розгляду заяви про забезпечення позову судом першої інстанції, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не лише не спростовують висновків суду першої інстанції, а навпаки підтверджують те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а тому до вирішення спору по суті та набранням судовим рішенням чинності не слід відчужувати спірну квартиру будь-кому в жодний спосіб.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову залишається без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права, а питання щодо залучення до участі у справі правонаступника відповідної сторони вирішується на будь-якій стадії судового процесу в іншому порядку, передбаченому ст.55 ЦПК України, та нічого спільного із підставами забезпечення позову не має.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олком Лізинг" залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 березня 2018 року.

Головуюча Судді: