Справа № 364/729/16-ц
Провадження № 2/364/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судового засідання: Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в смт Володарка , цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 а, с.Логвин, Володарського району, Київської області, 09312, РНОКПП 209618912

представник позивача: ОСОБА_2,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 09301

до ОСОБА_3,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1

представник відповідача: ОСОБА_4,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4,

ОСОБА_5,

місце реєстрації: АДРЕСА_1, 09301

про визнання майна спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у липні 2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказував, що 24 червня 1989 року він уклав шлюб з ОСОБА_3. За час шлюбу ними було набуто як рухоме так і нерухоме майно. Рішенням Володарського районного суду Київської області від 30 жовтня 2014 року нерухоме майно було розподіллено між подружжям. Окрім того позивач вказує, що ними як подружжям, у той же час було придбано у власність автомобіль марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, який було зареєстровано за ОСОБА_3 та видано свідоцтво про реєстрацію САК 405294, який станом на 14.05.2014 року перебував у володінні ОСОБА_3. 11.08.2015 року відповідач продала автомобіль ОСОБА_5. Позивач посилаючись на ст.ст. 109,118,119,120 ЦПК України ( 2004 року) просить суд :

-скасувати перереєстрацію легкового автомобіля марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, кузов №JMZER 34, що зареєстрований за ОСОБА_5, свідоцтво про реєстрацію СХТ 337830;

-визнати автомобіль марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, кузов №JMZER 34, спільною сумісною власністю подружжя та скасувати перереєстрацію зазначеного автомобіля за ОСОБА_5.

20.12.2016 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 у справі призначено судову товарознавчу експертизу автомобіля марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, кузов №JMZER 34. Представник позивача просив суд встановити - ринкову вартість автомобіля марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, кузов №JMZER 34. На час проведення судової товарознавчої експертизи зупинено провадження у справі.

16.05.2017 року за клопотанням представника позивача повторно направлено ухвалу Володарського районного суду Київської області від 20.12.2016 року, для проведення судової товарознавчої експертизи.

23.01.2018 року на адресу Володарського районного суду Київської області від Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України повернулася названа вище справа з повідомленням про неможливість надання висновку експерта.

25.01.2018 року відновлено провадження по справі та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження.

21.06.2016 року до подання позовної заяви ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову. Суд заяву задовольнив та забезпечив позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження автомобіля марки Мazda CX-7, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, що зареєстрований за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_6, свідоцтво про реєстрацію СХТ 337830 ТСЦ № 8041 м.Київ. Ухвалу суду було направлено на виконання до Володарського районного відділу Державної виконавчої служби у Київській області головного територіального управління юстиції у Київській області.

Провадження у даній справі відкрито до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року (надалі Закону №2147-VІІІ), тому відповідно до п. 9 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

13.03.2018 року представник позивача посилаючись на ч. 2 ст. 31 ЦПК України ( 2004 ), подав до суду заяву, якою зменшив розмір позовних вимог, що не суперечить змісту ст.ст. 3, 4 ЦПК України ( 15.12.2017), які визначають, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Свою заяву він обґрунтовує обставинами викладеними у позовній заяві та просить суд визнати автомобіль марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, кузов №JMZER 34, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а.с. 162-164).

На розгляд справи позивач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачі по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 з урахуванням зменшення позовних вимог визнав позов.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції представника позивача, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню та приймає визнання відповідачем позову.

Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі.

Судом встановлено, що 24 червня 1989 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 ( а.с.19). За час шлюбу ними було набуто як рухоме так і нерухоме майно. 23.07.2014 року за рішенням Володарського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 18.08.2015 року № 2-р/364/6/15 про розяснення рішення Володарського районного суду Київської області від 30.10.2014 року по справі № 2/364/119/15 встановлено період спільного проживання подружжя з 24.06.1989 року по 15.08.2014 року ( а.с. 25-26 д). Нерухоме майно придбане за час спільного проживання було розподілено між подружжям рішенням Володарського районного суду Київської області від 30 жовтня 2014 року ( справа № 364/695/16-ц а.с. 8-13).

Під час спільного проживання, окрім іншого майна, 05.10.2011 року, подружжя придбало у власність автомобіль марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, який 05.10.2011 року було зареєстровано за ОСОБА_3 та видано їй свідоцтво про реєстрацію САК 405294, який станом на 14.05.2014 року перебував у ОСОБА_3 ( а.с.24, справа № 364/695/16-ц а.с. 14). Згідно матеріалів справи № 364/695/16-ц автомобіль перереєстровано на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (справа № 364/695/16-ц а.с. 15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач в період з 24.06.1989 року по 15.08.2014 року проживало спільно. Вказана обставина не заперечується представником відповідача та підтверджується рішенням Володарського районного суду Київської області від 23.07.2014 року, а відтак не підлягає доказуванню, відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Норми СК України у ст. ст. 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна. Відповідно майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Але, поширення цього правового режиму на набуте майно існує доти, доки у суді не доведено інше кимось із подружжя.

Матеріали справи вказують, що автомобіль марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, було придбано та 05.10.2011 року зареєстровано за ОСОБА_3 про що видано свідоцтво про реєстрацію САК 405294. Станом на 14.05.2014 року, тобто до часу припинення спільного проживання подружжя.

Постанова Верховного суду України від 3 червня 2015 року у справі № 6-38цс15 назвала критерії, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна, зокрема це:

1) час набуття такого майна,

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття),

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя (Постанова Верховного суду України від 01.07.2015 р. справа № 6-612цс15 та від 16.12.2015 р. справа № 6-2641цс15).

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обовязок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Сторони суду не вказували, що автомобіль марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, який 05.10.2011 року було зареєстровано за ОСОБА_3 та видано їй свідоцтво про реєстрацію САК 405294, є особистою приватною власністю дружини, чи чоловіка та набутий нею чи ним за час шлюбу, за кошти, які належали їй/йому особисто. Натомість представник відповідача визнав позовні вимоги, тобто погодився, що вказаний автомобіль є спільною власністю позивача та відповідача.

Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ч.4 цієї ж статті майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Стаття 13 ЦПК України визначає що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, суд дійшов обґрунтованого висновку та визначив правовий статус спірного майна, а саме: автомобіля марки Мazda CX-7, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, таким що є спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3.

Отже, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Як було зазначено вище, 21.06.2016 року, до подання позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Суд заяву задовольнив та забезпечив позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження автомобіля марки Мazda CX-7, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, що зареєстрований за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_6, свідоцтво про реєстрацію СХТ 337830 ТСЦ № 8041 м.Київ.

Ст. 158 ч.7 ЦПК України зазначає , що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки до суду не надходило клопотання про скасування забезпечення позову, суд у своєму рішенні зазначає, що забезпечення позову буде діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач зменшив позовні вимоги, що стосувалися відповідача ОСОБА_5, тому з відповідача ОСОБА_6, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. та 275,60 грн. сплаченого судового збору при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, всього 826,80 грн.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України, та керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 63 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 77,79 - 82, 141, 158, 206, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю- задовольнити.

Визнати автомобіль марки Мazda CX- 7, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_3, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 а, с.Логвин, Володарського району, Київської області, 09312, РНОКПП 209618912 судовий збір у сумі 826,80 грн ( вісімсот двадцять шість гривень 80 коп.).

Дата складання повного тексту судового рішення 23.03.2018 року.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги до Володарського районного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (п.8, п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).

Суддя Г. Л. Моргун