Справа №484/2960/16-ц 21.03.2018
Провадження №22-ц/784/457/18
Справа № 484/2960/16-ц Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 22ц/784/457/18 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Тищенком Л.С.,

за участю прокурора Цвікілевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Літвіненко Т.Я. в залі судового засідання в м. Первомайськ у цивільній справі за заявою заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ( надалі Прокурор) в інтересах держави в особі Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2016 року Прокурор, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 1277 ЦК України, в інтересах держави в особі Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області звернувся до суду із заявою, про визнання спадщини відумерлою, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої 15 січня 2004 року, у вигляді права на земельну частку (пай) площею 5,36 умовних кадастрових гектарів, в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК № 0172896, виданого Первомайською районною державною адміністрацією 19 лютого 2002 року.

Заявник вказував, що з дня відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_4 минуло більше року, спадщина ніким не прийнята, спадкова справа не відкривалася, відповідно до інформації Фермерського господарства «Меркурій», яке фактично використовує земельну частку (пай) померлої після її смерті, у звязку з відсутністю спадкоємців, орендна плата не сплачувалась та з 2007 року підприємство перераховувало кошти за використання земельної частки (паю) на рахунок Тарасівської сільської ради, у звязку з чим просив суд визнати спадщину відумерлою.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року заява повністю задоволена. Визнано відумерлою спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4, у вигляді права на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності Закритого акціонерного товариства "Бандурка", площею 5,36 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії МК № 0172896 виданого Первомайською районною державною адміністрацією 19 лютого 2002 року та зареєстрованого за № 13810. Крім того, передано територіальній громаді Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області право на зазначену земельну частку (пай).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка не брала участь у справі, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви Прокурора, оскільки районний суд, передаючи право на земельну частку (пай) не дослідив питання щодо розташування земельної частки (пай).

Між тим, зазначене рішення позбавляє її права оформити право власності на земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 11 грудня 2013 року, з огляду на те, що існують розбіжності щодо розташування земельних ділянок, а саме на місці розташування земельної ділянки, яка належала її матері знаходиться земельна ділянка, право на яку передано рішенням у комунальну власність територіальній громаді Тарасівської сільської ради як відумерла спадщина після смерті ОСОБА_4

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу та Тарасівська сільська рада доводи апеляційної скарги не визнали, зауваживши, що рішенням суду не зачіпаються права, інтереси скаржника, оскільки права останньої порушені розпорядженням Первомайської райдержадміністрації № 158-р від 26 травня 2017 року, а тому звернення ОСОБА_3 до апеляційного суду із апеляційною скаргою свідчить про невірно обраний спосіб захисту свого порушеного права.

У звязку з чим просили закрити апеляційне провадження по даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Заслухавши доповідь суддідоповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-УШ від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 15 січня 2004 року, про що того ж дня зроблено відповідний актовий запис № 05 (а.с.6, 7).

Після її смерті відкрилась спадщина, до спадкової маси якої входило право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності ЗАТ "Бандурка", площею 5,36 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії МК №0172896 виданого Первомайською районною державною адміністрацією 19 лютого 2002 року та зареєстрованого за №13810. Вартість земельної частки (паю) складає без урахування індексації 19 497 грн., станом на 2016 рік складає 93 507 грн. 60 коп. (а.с.14).

Чоловік померлої, ОСОБА_6, помер у 1997 році, інформація щодо інших спадкоємців відсутня ( а.с.7, 8).

Відповідно до довідки Новосвітлівського психоневрологічного інтернату № 368 від 11 серпня 2016 року, на підставі путівки управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації № 227 від 8 грудня 2003 року ОСОБА_4 була направлена до вищевказаного інтернату, де і померла. У вказаній путівці зазначено, що на час поміщення до інтернату вона була самотньою (а.с.11-12).

З повідомлення Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області та Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, свідоцтво про право на спадщину на видавалось (а.с. 11, 25).

Згідно частин 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

За положеннями п. 8 ч. 2 ст. 234 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом, за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не приймали спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 278 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в України є забезпечення права на апеляційний перегляд та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналогічна процесуальна норма, передбачена положеннями ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

З наданих на підтвердження доводів апеляційної скарги доказів, зокрема, постанови нотаріуса від 24 січня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну ділянку, що залишилася після смерті її матері ОСОБА_7, померлої 11 грудня 2013 року. Підставою для такої відмови є розбіжності та співпадання з земельною ділянкою, що знаходиться у комунальній власності Тарасівської сільської ради, що унеможливлює отримання ОСОБА_7 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 50).

За даними державного акту на земельну ділянку від 9 серпня 2004 року померлій Єремеєєвій В.І. належала на праві власності земельна ділянка розміром 1.80 га в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 47).

30 травня 2017 року відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 5.3768 га для ведення товарного сільськогосподарського товариства (кадастровий номер :09:000:0265 зареєстровано за Тарасівською сільською радою на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області № 158-р від 26 травня 2017 року (а.с. 43).

Отже, виходячи із встановлених судом обставин та наведених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спадщина є відумерлою, а тому обґрунтовано задовольнив заяву Прокурора.

Доводи апеляційної скарги про те, що визнавши спадщину відумерлою, районний суд порушив права та законні інтереси скаржника щодо оформлення прав спадщини не знайшли свого підтвердження, оскільки з наданих ОСОБА_3 доказів, не вбачається, що остання має будь-які права та інтереси щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4

Посилання скаржника на порушення її прав, оскільки має місце перетинання земельної ділянки Тарасівської сільської ради із земельною ділянкою, право власності на яку належало матері скаржниці ОСОБА_3 ОСОБА_7, і яку скаржник бажає успадкувати, не заслуговують на уваги з огляду на таке.

Оскаржуваємим рішенням визнано відумерлою та передано сільській раді спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності Закритого акціонерного товариства «Бандурка».

Земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель колективного господарства. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 8 серпня 1995 року при паюванні земель передбачено визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості).

В пункті 6 вказаного Указу Президента виписано, що відведення земельної ділянки в натурі здійснюється у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою, після чого видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

ОСОБА_4 за життя не отримувала державний акт на право власності на конкретну земельну ділянку у звязку з чим земельна ділянка у натурі їй не виділялась, а тому тільки право померлої на земельну частку (пай), яке підлягало успадкуванню, без виділу земельної ділянки в натурі, на час визнання спадщини відумерлою, не порушувало права, свободи, інтереси та (або) обовязки матері скаржниці щодо співпадання земельних ділянок, а відтак і її права як спадкоємиці.

Таким чином, вирішуючи питання про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції правильно керувався положеннями ст. 1277 ЦК України, ч. 1 ст. 278 ЦПК України та встановленими фактами щодо смерті ОСОБА_4, належності їй права на земельну частку (пай), відсутності у неї спадкоємців за заповітом і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 362 ЦПК України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження.

Оскільки встановлено, що судовим рішенням, що оскаржується, питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки ОСОБА_3 не вирішувалося, то апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 362, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року закрити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді С.Ю. Колосовський

ОСОБА_8

Повний тест постанови складено 22 березня 2018 року