Справа № 573/2280/17
Номер провадження 2/573/21/18
14 лютого 2018 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Кліщ О.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі, заочно, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації до ОСОБА_4, третьої особи- Органу опіки та піклування Кальченківської сільської ради,- про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-
Позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог, про відібрання малолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення батьківських прав та стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з березня 2017 року сім'я ОСОБА_4 перебуває на обліку у виконкомі Кальченківської сільської ради та районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Підставою для взяття родини на облік стало систематичне зловживання алкоголем матері, ОСОБА_4, порушення санітарних норм проживання дитини, неналежний догляд за нею. Проблеми в сім'ї ОСОБА_4 спостерігались протягом чотирьох років, з родиною проводилася профілактична робота. Батько хлопчика, ОСОБА_6, із родиною не проживає. Разом із ОСОБА_4 проживає її співмешканець, ОСОБА_7. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не працюють. Мати разом зі співмешканцем зловживає алкоголем, не приділяє належної уваги вихованню дитини, не забезпечує належних умов для проживання сина, його харчування та догляду. У сім'ї дорослі постійно розпивають спиртні напої, свідком чого є малолітня дитина, що негативно позначається на її емоційному і психологічному розвитку.
Із матір'ю, ОСОБА_4, проводилась профілактична робота службою у справах дітей Білопільської райдержадміністрації, виконкомом Кальченківської сільської ради, Білопільським районним центром соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, інспектором ювенальної превенції та дільничним інспектором Білопільського відділення поліції. За повідомленням Білопільського відділення поліції від 01.11.2017 року ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, під час кожного обстеження умов проживання була з ознаками алкогольного сп'яніння. Обстеження умов проживання родини зазначеними установами та працівниками виконкому сільської ради супроводжується агресією співмешканця ОСОБА_7 Результативності проведена профілактична робота не дала. На зауваження працівників зазначених установ та виконкому Кальченківської сільської ради відповідачка не реагує, заходів для покращення ситуації в сім'ї не вживає.
Питання стану сім'ї ОСОБА_4 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Білопільській районній державній адміністрації 29.09.2017 року. Рішенням комісії ОСОБА_4 попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, надано термін для проходження повного курсу лікування від алкогольної залежності. Проте мати і надалі на співпрацю із соціальними службами не йде, відмовляється визнавати проблеми в родині щодо виховання і догляду за дитиною, не намагається змінити ситуацію та створити для сина сприятливі умови для повноцінного розвитку.
Відповідно до довідки, виданої 11.10.2017 року лікарем-наркологом Білопільської ЦРЛ, ОСОБА_4 перебуває на обліку з діагнозом : « Хронічний алкоголізм». Лікуватись від алкогольної залежності ОСОБА_4 не бажає.
Вказане свідчить, що ОСОБА_4 - є хронічним алкоголіком, що відповідно до ст. 170 Сімейного Кодексу України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав.
Вказуючи, що на даний час ситуація в родині є критичною та що зловживання алкоголем і особливо хронічний алкоголізм батьків не проходить безслідно для дітей. Сімейний алкоголізм формує комплекс негативних соціальних впливів на дитингу, може стати причиною вчинення відносно дитини насильства, загрози її життю та здоров'ю. Що ОСОБА_4 систематично свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по належному догляду та вихованню свого малолітнього сина, не дбає про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, належного утримання дитини, не створює умов для отримання дитиною освіти, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, що відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України є однією з підстав позбавлення батьківських прав та відповідно до ст. 170 СК України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав. Перебування дитини, ОСОБА_5, у сім'ї матері, ОСОБА_4, шкодить його інтересам, є небезпечним для його життя, здоров'я та морального виховання. Вказане свідчить, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по належному догляду та вихованню дитини, а також про те, що залишення у неї на вихованні дитини є небезпечним для її здоров'я і морального виховання, що відповідно до ст. 170 СК України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав. Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд відібрати у ОСОБА_4 сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував, пояснив, що родина відповідача перебуває на обліку як родина, яка опинилася в складних життєвих умовах, з 2017 року, відповідач постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо малолітнього сина, утримання та виховання дитини, нічого не зробила щоб змінити ставлення, весь час з відповідачем проводилася роз'яснювальна робота про необхідність належного виконання батьківських обов'язків. Але відповідач свідомо ігнорує покладні на неї законом обов'язки щодо належного утримання та виховання дитини, зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у нарколога з діагнозом «Хронічний алкоголізм». Лікуватися від алкогольної залежності не бажає. Таке безвідповідальне ставлення відповідача шкодить інтересам дитини, становить небезпеку і загрозу для життя і здоров'я її сина. На даний час біологічний батько дитини, ОСОБА_6, який мешкає в м. Києві, виявив бажання виховувати та утримуввати сина, він і до цього виплачував аліменти на утримання сина, таким чином допомагав сім'ї.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідачка лікувалася у Білопільській ЦРЛ щодо захворювання печінки, на даний час знаходиться вдома, її поведінка та ставлення до виховання і утримання сина не змінилися, взагалі родина відповідачки складається з осіб, які зловживають спиртними напоями. У 2017 року померла мати відповідачки, яка також страждала від алкогольної залежності, зловживає спиртними напоями батько відповідачки та співмешканець відповідачки. Тобто атмосфера у сім'ї відповідачки, в якій зростала сама відповідачка, яка також, як і її син, добре вчилася у школі, а потім, маючи вочевидь приклад батьків щодо зловживання спиртним і сама привчилася до випивки, і, як наслідок, зловживання спиртним стало причиною смерті матері відповідачки і хвороби самої відповідачки.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не надала.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.
Відповідач, ОСОБА_4, є матір'ю малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини є ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 04.03.2015 року ( а.с.7).
Комісійно в період з січня по жовтень 2017 року обстежувалися матеріально- побутові умови проживання сім'ї ОСОБА_4 та робилися висновки про антисанітарні умови проживання у будинку, відсутність ремонту пічного опалення, занедбаність прибудинкової території. Основним доходом сім'ї ОСОБА_4 є аліменти біологічного батька дитини, ОСОБА_5- ОСОБА_6- у розмірі 2,5 тис. грн. щомісяця. Дитина була голодною, їжі у будинку не було, матір та співмешканець висловлювали нецензурну лайку на адресу членів комісії, перебували у стані алкогольного сп'яніння ( а.с.12-19).
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Білопільської РДА від 22.09.2017 року розглядалося питання про виконання батьківських обов'язків ОСОБА_4, та вирішено попередити останню, що у разі невиконання нею батьківських обов'язків буде порушено питання про відібрання дитини, зобов'язано ОСОБА_4 пройти курс лікування від алкогольної залежності, співпрацювати з виконкомом Кальченківської сільської ради з питать стану утримання і виховання дитини, вирішення соціальних питань( а.с.21).
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Білопільської РДА від 20.10.2017 року визнано доцільним відібрання у ОСОБА_4 її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та рекомендовано виконкому Кальченківської сільської ради подати до служби у справах дітей Білопільської РДА матеріали для підготовки позовної заяви щодо відібрання дитини у ОСОБА_4 та вирішено відібрати дитину без позбавлення батьківських прав.
З характеристики від 81.09.2017 року №515-02-20, наданої Кальченківською сільською радою Білопільського району Сумської області, вбачається, що відповідачка мешкає з сином в будинку свого батька, ніде не працює, вживає алкогольні напої, через що і потрапила на облік до виконкому сільської ради, як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах. На сьогодні ОСОБА_4 потребує стаціонарного лікування від алкогольної залежності (а.с.11)
До суду наданий висновок органу опіки та піклування № 01-31/3599 від 14.11.2017 року щодо доцільності відібрання без позбавлення батьківських прав від відповідача малолітнього сина, ОСОБА_5 В обґрунтування зазначено, що відповідач не виконує батьківські обов'язки, а саме, сім'я ОСОБА_4 з березня 2017 року перебуває на обліку у виконкомі Кальченківської сільської ради та районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Підставою для взяття родини на облік стало систематичне зловживання алкоголем матері, ОСОБА_4, порушення санітарних норм проживання дитини, неналежний догляд за нею. Проблеми у родині ОСОБА_4 спостерігались протягом чотирьох років, з родиною проводилася профілактична робота. Батько хлопчика, ОСОБА_6, із родиною не проживає. Разом із ОСОБА_4 проживає її співмешканець, ОСОБА_7. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не працюють. Мати разом зі співмешканцем зловживає алкоголем, не приділяє належної уваги вихованню дитини, не забезпечує належних умов для проживання сина, його харчування та догляду. У сім'ї дорослі постійно розпивають спиртні напої, свідком чого є малолітня дитина, що негативно позначається на її емоційному і психологічному розвитку. Із матір'ю, ОСОБА_4, проводилась профілактична робота службою у справах дітей Білопільської райдержадміністрації, виконкомом Кальченківської сільської ради, Білопільським районним центром соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, інспектором ювенальної превенції та дільничним інспектором Білопільського відділення поліції. За повідомленням Білопільського відділення поліції від 01.11.2017 року ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, під час кожного обстеження умов проживання була з ознаками алкогольного сп'яніння. Обстеження умов проживання родини зазначеними установами та працівниками виконкому сільської ради супроводжується агресією співмешканця ОСОБА_7 Результативності проведена профілактична робота не дала. На зауваження працівників зазначених установ та виконкому Кальченківської сільської ради відповідачка не реагує, заходів для покращення ситуації в сім'ї не вживає. Питання стану сім'ї ОСОБА_4 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Білопільській районній державній адміністрації 29.09.2017 року. Рішенням комісії ОСОБА_4 попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, надано термін для проходження повного курсу лікування від алкогольної залежності. Проте мати і надалі на співпрацю із соціальними службами не йде, відмовляється визнавати проблеми в родині щодо виховання і догляду за дитиною, не намагається змінити ситуацію та створити для сина сприятливі умови для повноцінного розвитку. Відповідно до довідки, виданої 11.10.2017 року лікарем-наркологом Білопільської ЦРЛ, ОСОБА_4 перебуває на обліку з діагнозом : « Хронічний алкоголізм». Лікуватись від алкогольної залежності ОСОБА_4 не бажає. Вказане свідчить про те , що ОСОБА_4 є хронічним алкоголіком, що відповідно до ст. 170 Сімейного Кодексу України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав( а.с.10, 22-23).
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
В пункті 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів щодо свідомого ухилення відповідача від виховання дитини та та необхідність відібрання у відповідача малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв'язку з ухиленням матері від виконання обов'язків по його належному вихованню, догляду та не створенню належних побутових умов, що, на думку суду, буде відповідати інтересам дитини.
Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.
Згідно з ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи викладене, відповідач зобов'язана утримувати свою дитину незалежно від факту її відібрання та сплачувати визначені судом аліменти, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на користь тієї установи чи фізичної особи, у якої буде знаходитьсь на утриманні та вихованні дитина,- підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354, пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України, суд
Відібрати від матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), - дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( зареєстрована та проживає за адресою:АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь тієї установи чи особи, у котрої буде знаходитися дитина аліменти на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? ( однієї четвертої) частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2017 року та до повноліття дитини, на користь тієї установи чи фізичної особи, у якої буде знаходитьсь на утриманні та вихованні дитина.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( зареєстрована та проживає за адресою:АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), - судовий збір в дохід держави в розмірі 704(сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя