Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Архипенко А.В.

за участю: секретаря судового засідання Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (зацікавлена особа Попаснянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області) про встановлення факту смерті ,-

в с т а н о в и в :

В поданій заяві заявник зазначає, що він є сином ОСОБА_2, яка померла 27 листопада 2016 року у м. Кадіївка Луганської області.

07.12.2017 року заявник, який є громадянином України та бажав зареєструвати смерть своєї матері згідно українського законодавства, звернувся до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, але у здійсненні такої державної реєстрації йому було відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту смерті своєї матері було надане свідоцтво про смерть, яке було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 27.11.2016 року у м.Кадіївка Луганської області.

Заявник та його представник ОСОБА_3, згідно наданих письмових заяв, справу просили розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Представник зацікавленої особи Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області згідно наданої письмової заяви справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.12п.3 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих заявником письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, із наданих заявником письмових доказів судом встановлено, що заявник є громадянином України, як внутрішньо переміщена особа мешкає у смт. Тошківка Попаснянського району Луганської області по вул. Чапаєва, буд.10 (а.с.6), та дійсно є сином ОСОБА_2, що підтверджується відповідними копіями правовстановлюючих документів: копією паспорта громадянина України заявника ОСОБА_1 (а.с.3-5), копією паспорта померлої ОСОБА_2 (а.с.7), копією свідоцтва про народження (а.с.8), копією лікарського свідоцтва про смерть (а.с.10-11), згідно якого ОСОБА_2 померла 27.11.2016 року.

Також судом із наданих заявником письмових доказів було встановлено, що ОСОБА_2 померла в м.Кадіївка Луганської області, після чого була похована на кладовищі.

Крім того, судом встановлено, що 07 грудня 2017 року заявник звернувся до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, але у здійсненні такої державної реєстрації йому було відмовлено, що підтверджується відповідними доказами на а.с.12, в зв'язку із тим, що документ - свідоцтво про смерть, виданий на території, яка за «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м. Стаханов Луганської області - віднесене до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

При цьому, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктах та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 року № 1351-УІІІ м.Стаханов Луганської області слід зазначати м.Кадіївка Луганської області.

Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, суд зазначає наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства.

Так, відповідно дост.317 ЦПК України,заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Крім того, питання реєстрації смерті певної особи регулюєтьсяЗаконом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами.

Відповідно дост.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин наданий заявником медичний документ, а саме лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 № 325 від 28.11.2016 року, видане ДУ «Стаханівська центральна міська багатопрофільна лікарня», суд вважає як відповідний та належний доказ, який дійсно підтверджує факт смерті ОСОБА_2, не дивлячись на те, що медична установа, яка видала цей документ, знаходиться на території Луганської області, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України. А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р., керуючись ст.ст.12,81, 89, 263-265, 256, 317, 319, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, яка народилася 3 вересня 1933 року у с.Октябрьське Охтирського району Сумської області, та яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши датою її смерті 27 листопада 2016 року, місцем смерті Україна, м. Кадіївка, Луганської області, причиною смерті: серцева недостатність ІІ Б-ІІІ ст, ішемічна хвороба серця.

Рішення в частині реєстрації факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копію рішення після його проголошення видати заявнику або невідкладно надіслати на адресу Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - для повідомлення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд.

Суддя: А.В.Архипенко