Справа № 766/1708/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонського обласного центру народної творчості про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки в проведені остаточного розрахунку, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки в проведені остаточного розрахунку, мотивуючи тим, що з вересня 2002 року ОСОБА_1 працювала на посаді директора Херсонського обласного Центру народної творчості. Рішенням Херсонської обласної ради від 13.11.2013 року звільнена з посади директора за п. 1 ст. 41 КЗпП України (наказ ХОЦНТ № 75-к від 25.11.2013 року).

Відповідно до рішення апеляційного суду Херсонської області від 28.02.2014 року поновлена на посаді директора з 25.11.2013 року. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24.06.2015 року по справі № 668/16999/14, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.11.2013 року по 28.02.2014 року та за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі з 28.02.2014 року по 28.04.2015 року задоволені.

Згідно рішення Херсонської обласної ради від 05.06.2015 року № 1287 позивача було поновлено на роботі, але водночас було звільнено з посади директора ОЦНТ рішенням № 1288 за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 09.09.2015 року по справі №668/8155/15-ц позивача було поновлено на посаді директора ОЦНТ.

До роботи позивач приступила 16.09.2016 року наказ ОЦНТ № 53-к від 16.09.2016 року згідно рішення Херсонської обласної ради № 205 від 09.09.2016 року.

Наказом ХОЦНТ № 71-к від 24.11.2016 року позивача звільнено з посади директора ХОЦНТ згідно ст.36 п.9 КЗпП України (рішення Херсонської обласної ради від 18.11.2016 року № 274).

Згідно наказу Херсонського обласного центру народної творчості «Про виплати при звільненні» № 72-к головному бухгалтеру ОЦНТ необхідно було здійснити всі розрахунки, що належать директору при звільненні. Згідно службової записки головного бухгалтера до розрахунку увійшла заробітна плата, премія і компенсація за невикористану відпустку за період з 16.09.2016 року по 25.11.16 року.

Позивач вважає, що має право на відпустку за період з 29 квітня 2015 року по 15 вересня 2016 року - час неоплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням, з якого не нарахована сума компенсації за невикористану відпустку.

Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за невикористану відпустку за період з 29.04.2015 року по 15.09.2016 року у сумі 6956,40 грн. а також середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 29.09.2017 року по 31.01.2018 року кошти у сумі 17518,50 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2018 року провадження у справі відкрито та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

20.02.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав, пояснив, що позивач зловживає своїми правами. Проти заборгованості з виплати компенсації не заперечували, однак заперечували проти стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати компенсації та просили суд в цій частині відмовити у позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Судом встановлено, що наказом Херсонського обласного центру народної творчості №71-к від 24.11.2016 року ОСОБА_1 звільнено 25.11.2016 року з посади директора обласного Центру народної творчості на підставі п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно наказу Херсонського обласного центру народної творчості «Про виплати при звільненні» № 72-к головному бухгалтеру ОЦНТ необхідно було здійснити всі розрахунки, що належать директору при звільненні. Згідно службової записки головного бухгалтера до розрахунку увійшла заробітна плата, премія і компенсація за невикористану відпустку за період з 16.09.2016 року по 25.11.2016 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково, стягнуто з Херсонського обласного центру народної творчості на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 25.11.2013 року по 28.04.2015 року в розмірі 5649,60 грн., а також середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.11.2016 року по 28.09.2017 року в розмірі 40681,85 грн., а всього 46331,45 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24.10.2017 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17.08.2017 року змінено в частині стягнення, а саме: з Херсонської обласної ради за період з 10.09.2015 року по 16.09.2016 року в розмірі 58214,98 грн. на «за період з 10.09.2015 року по 15.09.2016 року в розмірі 60604,26 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та військового збору»; з Херсонського обласного центру народної творчості за період з 05.06.2015 року по 09.09.2015 року в розмірі 12217,05 грн. на «за період з 06.06.2015 року по 09.09.2015 року в сумі 12275,85 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та військового збору».

Згідно Закону України «Про відпустки» р. 2, ст. 9.2. до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, зараховується час, коли працівник фактично не працював, але за ним відповідно до законодавства зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу). Згідно Закону України «Про відпустки» р. 5, ст. 24 у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. У разі звільненим керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості.

Згідно статті 82 Кодексу законів про працю про обчислення стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку - до стажу роботи зараховується: заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу).

Період з 29 квітня 2015 року по 15 вересня 2016 року час неоплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням, для нарахування суми компенсації за невикористану відпустку не врахований, що є порушенням вимог ст. 116 КЗпП з боку відповідача.

Стаття 116 КЗпП встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, компенсація за невикористану відпустку розраховується за час оплаченого вимушеного прогулу з 29.04.2015 року по 15.09.2016 року з суми 77267,31 грн., що складає 507 календарних днів.

Середньоденна зарплата для нарахування компенсації за відпустку складає: 77627,31 грн./507 календарних днів =158,10 грн.; 507 календарних днів х 31 календарних днів відпусток на рік/356 календарних днів на рік (без урахування святкових днів) = 44 календарних днів; 158,10 грн. х 44 календарні дні = 6956,40 грн.

Таким чином, сума компенсації за невикористану відпустку за час оплаченого вимушеного прогулу за період вимушеного прогулу з 29.04.2015 року по 15.09.2016 складає 6956,40 грн.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року набрало законної сили, відповідно ХОЦНТ повинен був нарахувати позивачу остаточний розрахунок за відпустку у тому числі і за період з 29.04.2015 року по 15.09.2016 року. Проте вказане не було зроблено. Відповідно, позивач має право ставити вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки в проведенні остаточного розрахунку з ХОЦНТ за період з 29.09.2017 року (наступний день від дати прийняття рішення Херсонським міським судом Херсонської області на даний час чинного та яке включає в собі стягнення середнього заробітку за період затримки з виплати заборгованості з 26.11.2016 року по 28.09.2017 року) по 31 січня 2018 року.

Згідно з розрахунком наданим позивачем, з яким суд погоджується, середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку дорівнює 194,65 грн. х 90 днів = 17518,50 грн. Вказана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у розмір 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 82, 116,117 КЗпП ст.ст.6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Херсонського обласного центру народної творчості про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки в проведені остаточного розрахунку задовольнити.

Стягнути з Херсонського обласного центру народної творчості на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 29.04.2015 року по 15.09.2016 року у сумі 6956,40 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та військового збору.

Стягнути з Херсонського обласного центру народної творчості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 29.09.2017 року по 31.01.2018 року у сумі 17518,50 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та військового збору.

Стягнути з Херсонського обласного центру народної творчості на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська