Провадження № 2/161/792/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 лютого 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У даному житлі зареєстрований також його син ОСОБА_4 відповідач у справі. Зазначає, що відповідач за місцем реєстрації не проживає протягом тривалого часу, оскільки після одруження він виїхав з квартири, разом з дружиною винаймають окреме житло. Особисті речі відповідача відсутні, інтересу до житла за весь час відсутності не виявляв, витрат по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує. Вважає, що дана обставина не дозволяє йому розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються його права та інтереси, як власника майна. Окрім того, змушений нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

А тому, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №20 в будинку №7 по вул. Ветеранів у місті Луцьку Волинської області.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З копії свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна (а.с. 4) судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2.

За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області встановлено, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

Крім того, дана обставина стверджується відповідними записами в будинковій книзі (а.с. 5-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації, після одруження змінив місце проживання, винаймає з дружиною окреме житло. В квартирі відсутні його речі, витрат по утриманню житла не несе, інтересу до квартири не виявляє.

З повідомлення Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 21.11.2017 (а.с. 10, 24-29) вбачається, що за результатами проведення працівниками поліції перевірки підтверджено факт не проживання ОСОБА_4 протягом тривалого періоду часу за адресою: АДРЕСА_3.

Окрім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 (сусіди позивача) підтвердили, що відповідач протягом тривалого часу в квартирі не проживає, вже понад 3 роки вони його там не бачили.

Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у квартирі позивача більше одного року.

Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі позивача по даний час, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №20 в будинку №7 по вул. Ветеранів у місті Луцьку Волинської області.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 319, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №20 в будинку №7 по вул. Ветеранів у місті Луцьку Волинської області.

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.02.2018.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій