П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/13962/17

Провадження № 22-ц/4815/200/18

Головуючий у суді першої інстанції: Смолій Л.Д.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

(вступна і резолютивна частини) в м. Рівне

Рівненської області 30.05.2018 р. об 11 год. 00 хв.

Повний текст рішення складено: 11.06.2018 р.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шимків С.С., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4

представники учасників справи: позивача - ОСОБА_5 (присутній);

відповідача - відсутній;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: відсутній;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: відсутній,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року в суд звернувся ОСОБА_2 із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - ПрАТ "СК "Українська страхова група" або Страховик) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТА-Транспорт" (далі - ТОВ "ВТА-Транспорт"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4; про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, суми трьох процентів річних та інфляційних втрат. Мотивуючи позов, вказувалося про те, що 30 листопада 2016 року ОСОБА_4 під час керування тягачем DAF TE47ХS", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом "Schmitz SPR 24L 13/62 S01", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ТОВ "ВТА-Транспорт", рухаючись по 17 км + 500 м автодороги ПСО м. Києва в напрямку м. Київ, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення із тягачем "Renault Magnum 440", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, з напівпричепом "Krone SPD", реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, власником якого є позивач, яким керував ОСОБА_3, що рухався у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби ОСОБА_2 зазнали пошкоджень, чим позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 529 096, 78 гривень.

Зважаючи на правила ст. 1194 ЦК України та ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", просив стягнути на його користь

-із ПрАТ "СК "Українська страхова група" 215 747, 45 гривень, з яких: 199 000 гривень становить заборгованість за страховим відшкодуванням, 4 000 гривень - витрати на проведення експертизи, 8 178, 08 гривень - пеня, 981 гривня - сума трьох процентів річних та 3 588, 37 гривень - інфляційні втрати;

-із ТОВ "ВТА-Транспорт" 330 096, 78 гривень як різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди.

Ухвалою судді Рівненського міського суду від 14 вересня 2017 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

Ухвалою Рівненського міського суду від 30 травня 2018 року залишено без розгляду позов у частині вимог ОСОБА_2 до ТОВ "ВТА-Транспорт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4; про стягнення різниці між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою у розмірі 330 096, 78 гривень.

Рішенням Рівненського міського суду від 30 травня 2018 року повністю задоволено позов ОСОБА_2 до ПрАТ "СК "Українська страхова група", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4; про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, пені, суми трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Стягнуто із ПрАТ "СК "Українська страхова група" на користь ОСОБА_2 215 747, 45 гривень, з яких: 199 000 гривень складає заборгованість за страховим відшкодуванням, 4 000 гривень - витрати на проведення експертизи, 8 178, 08 гривень - пеня, 981 гривня - сума трьох процентів річних, 3 588, 37 гривень інфляційних втрат та 2 157, 47 гривень судового збору.

ОСОБА_2, 33028 АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_5.

ОСОБА_3, 35100 АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, 30401 АДРЕСА_2.

На рішення суду Страховиком подано апеляційну скаргу, де покликався на її незаконність і необґрунтованість, що фактично полягало у неправильному застосуванні норм матеріального права і порушенні норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про свою незгоду із висновками суду щодо стягнення 199 000 гривень страхового відшкодування, тоді як положення п. 36.3 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказують про стягнення цих коштів зі Страховика стосовно тягача, якщо він був забезпечений, а якщо він не був забезпечений - регламентна виплата здійснюється Моторно-страховим транспортним бюро України (далі - МТСБУ). Тому вважає, що виплата страхового відшкодування здійснюється лише щодо тягача "DAF", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, оскільки був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9644726 від 2.05.2016 року. При цьому ліміт відповідальності ПрАТ "СК "Українська страхова група" становив 100 000 гривень, а з урахуванням 500 гривень франшизи - 99 500 гривень.

Заперечував також проти тверджень суду про визначення розміру матеріальної шкоди у 529 096, 78 гривень, адже якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму податку на додану вартість, а тому повинна складати 410 808, 36 гривень. Отже, в будь-якому випадку згідно з відповідним полісом №АІ/9644726 від 12.05.2017 року розмір страхового відшкодування не може перевищувати 99 500 гривень.

Не погоджується заявник і з висновками про стягнення 4 000 гривень витрат на проведення експертизи, оскільки відповідачем не було порушено передбачених ст.ст. 34.2, 34.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строків явки його представника.

Вважає, що стягнення судом 8 178, 08 гривень пені, 981 гривень трьох процентів річних та 3 588, 37 гривень інфляційних втрат суперечить ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України. Така теза, на його думку, випливає із матеріалів справи, позаяк там не міститься доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за відсутності постанови суду про визнання його винуватим. Натомість відсутні і будь-які інші судові рішення з цього приводу, а тому висновки суду не ґрунтуються на положеннях ст.ст. 78, 82 ЦПК України щодо доказування у цивільному судочинстві та преюдиційності обставин, що встановлені вироком суду у кримінальному провадженні чи постановою суду про адміністративне правопорушення.

Виходячи із викладеного, Страховик переконаний у передчасності вимог позивача до ПрАТ "СК "Українська страхова група", а тому і відсутності підстав для задоволення позову. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про відмову ОСОБА_2 у позові.

У поданому відзиві позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити. При цьому посилався на помилковість тверджень відповідача щодо застосування правил пункту 36.3 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому вказував, що розмір (сукупний) страхового відшкодування складав саме 199 000 гривень (99 500 гривень за кожен з двох пошкоджених забезпечених транспортних засобів). Посилався на те, що 1 вересня 2018 року ПрАТ "СК "Українська страхова група" в добровільному порядку на підставі звітів №№668П, 684П, 669П, 685П здійснив страхове відшкодування саме на суму 199 000 гривень, тобто за кожен транспортний засіб окремо.

Не згоден із покликанням заявника про необґрунтованість стягнення пені, суми трьох процентів річних та інфляційних втрат. Щодо ОСОБА_6, то він визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що стверджено письмовими поясненнями, які надані ним у ході кримінального провадження, а також вбачається з Акту проведення розслідування нещасного випадку, складеного за участі страхового експерта Рівненського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 4 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у зазначеній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20 вересня 2018 року розгляд справи призначено на 10 год. 45 хв. 30 жовтня 2018 року.

24 вересня 2018 року представником відповідача ОСОБА_7 подано до Апеляційного суду Рівненської області, яка ним одержана 26 вересня 2018 року, заяву про поворот виконання рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2018 року.

Іншими учасниками справи дане рішення суду не оскаржувалося.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи та їх представників, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи відповідача та відзив позивача, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позову, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була забезпечена відповідними полісами страхування №№АІ/9644725 та АІ/9644726, що діяли протягом часу з 15 травня 2016 року по 14 травня 2017 року, тому обґрунтовано стягнуто зі Страховика на користь позивача 199 000 гривень страхового відшкодування, 4 000 гривень витрат на проведення експертизи, 8 178, 08 гривень пені, 981 гривню суми трьох процентів річних та 3 588, 37 гривень інфляційних втрат.

Як установлено судом попередньої інстанції, 30 листопада 2016 року ОСОБА_4, керуючи тягачем "DAF TE47ХS", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом "Schmitz SPR 24L 13|62 S01", реєстраційний номерний знак НОМЕР_6, власником якого є ТОВ "ВТА-Транспорт", рухаючись по 17 км + 500 м автодороги ПСО м. Києва в напрямку м. Київ, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого зіткнувся із тягачем "Renault Magnum 440", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, з напівпричепом "Krone SPD 27", реєстраційний номерний знак НОМЕР_7, власником якого є ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався у зустрічному напрямку.

Спірні правовідносини виникли між ОСОБА_2 та Страховиком з приводу виплати страхового відшкодування у розмірі 199 000 гривень, що складається із 99 500 гривень такого відшкодування за кожен транспортний засіб - тягач "Renault Magnum 440", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, і напівпричіп "Krone SPD 27", реєстраційний номерний знак НОМЕР_7. Оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання за вказаними виплатами, тому з урахуванням правил п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 8 178, 08 гривень пені, 981 гривню суми трьох процентів річних та 3 588, 37 гривень інфляційних втрат.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні цивільно-правового спору до застосування належать норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, стягнувши спірні грошові кошти у повному обсязі із ПрАТ "СК "Українська страхова група" на користь ОСОБА_2

Щодо доводів апеляційної скарги про хибність визначення розміру матеріальної шкоди, яка підлягала до відшкодування, то колегія суддів з ними погодитися не може.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби, що належать позивачу, отримали механічні пошкодження, чим йому було завдано матеріальної шкоди розміром у 529 096, 78 гривень.

Відповідно до звіту №668П про оцінку сідлового тягача "Renault Magnum 440", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, що складений ПП "Експерт-сервіс-альфа" 03.01.2017 року, матеріальна шкода (збиток), що завдана ОСОБА_2 у результаті пошкодження цього транспортного засобу становить 416 786, 87 гривень.

Зі звіту №684П спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості сідлового тягача "Renault Magnum 440", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, після дорожньо-транспортної пригоди (працездатних складових частин сідлового тягача), який складений 04.01.2017 року ПП "Експерт-сервіс-альфа", видно, що ринкова вартість цього транспортного засобу складає 81 526, 10 гривень.

Тому за таких обставин завдана позивачу матеріальна шкода внаслідок пошкодження даного сідлового тягача становить 335 260, 77 гривень, що вираховується у спосіб віднімання 81 526, 10 гривень від 416 786, 87 гривень.

Правильно взято судом до уваги і зміст звіту №669П про оцінку напівпричепа "Krone SPD 27", реєстраційний номерний знак НОМЕР_7, що складений 12.01.2017 року ПП "Експерт-сервіс-альфа". За цим звітом матеріальна шкода (збиток), що завдана позивачу внаслідок пошкодження даного транспортного засобу, складає 249 620 гривень.

Звітом №685П спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості зазначеного напівпричепа після дорожньо-транспортної пригоди (працездатних складових частин напівпричепа), який також складений того ж числа ПП "Експерт-сервіс-альфа", стверджено про 55 783, 99 гривень як ринкову вартість транспортного засобу.

Тому віднявши 55 783, 99 гривень від 249 620 гривень, суд правильно отримав розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_2 у результаті пошкодження даного напівпричепа, який склав 193 836, 01 гривень.

Додавши до 193 836, 01 гривень, тобто матеріальної шкоди через пошкодження напівпричепа, 335 260, 77 гривень матеріальної шкоди, завданої унаслідок пошкодження сідлового тягача, суд вірно погодився з позивачем, визначивши сукупний розмір шкоди у 529 096, 78 гривень.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Норми частин першої та третьої ст. 988 ЦК України передбачають обов'язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із пунктом 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Зміст полісів №№АІ/9644725 і АІ/9644726 від 12 травня 2016 року вказує про факт страхування ТОВ "ВТА-Транспорт" своєї цивільно-правової відповідальності як власника тягача "DAF TE47XS", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, та напівпричепа "Schmitz SPR 24L 13/62 SOI", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2. Два даних договори страхування відповідальності укладено ним із ПрАТ "СК "Українська страхова група".

Заподіяна майну страхова сума відповідно до кожного з полісів складає 100 000 гривень, розмір франшизи складав 500 гривень.

Таким чином, віднявши 500 гривень франшизи від 100 000 гривень страхової суми як ліміту відповідальності, суд обґрунтовано одержав 99 500 гривень, які помножив на 2, тобто на кількість забезпечених транспортних засобів, в результаті чого сукупна сума склала 199 000 гривень.

Правильно з'ясовано, що відповідачем отримано заяву позивача разом із документами, що передбачені ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 30 березня 2017 року.

Згідно із пунктами 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (а у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Тобто, як правильно зробив висновок суд, з чим погоджується і колегія суддів, порядок та умови виплати страхового відшкодування Страховиком передбачають як задоволення заяви потерпілої особи, так і відмову у цьому. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку із визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався у судовому порядку; - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ); - у разі невизнання майнових прав заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Вірно також ураховано, що Страховик не зазначив і не повідомив ОСОБА_2 про недостатність будь-яких документів або відомостей, що необхідні для вирішення питання про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування; не прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування; з огляду на закінчення 90-денного строку з моменту подання заяви про виплату страхового відшкодування та відсутність цивільного, господарського або кримінального провадження щодо дорожньо-транспортної пригоди, де мало бути встановлено винних дій (бездіяльності) особи, що призвело до завдання позивачу матеріальної шкоди. Правильно з'ясовано, що відповідач повинен був прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування не пізніше 28 червня 2017 року.

Як обґрунтовано встановлено судом, в ході кримінального провадження №0002404, розслідування в якому провадиться Бориспільським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, в розшук оголошено ОСОБА_6, а досудове слідство - зупинено. Тому зазначена дорожньо-транспортна пригода не розглядається в цивільній, господарській чи кримінальній справі і підстави для припинення перебігу строку на виплату страхового відшкодування, що визначені абз. четвертим п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Страховика відсутні.

Не може апеляційний суд погодитися і з аргументами автора скарги про необґрунтованість стягнення пені, суми трьох процентів річних та інфляційних втрат. Так, норма п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказує про обов'язок страховика (МТСБУ) сплатити за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З роз'яснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 4 і 21 своєї постанови №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", вбачається, що положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано погодився із вимогами позивача про нарахування 8 178, 08 гривень пені, 981 гривень суми трьох процентів річних та 3 588, 37 гривень інфляційних втрат. Перевіряючи правильність нарахувань пені, апеляційний суд ураховує, що облікова ставка Національного банку України на період прострочення - 60 днів становила 25 процентів (помножити на 2 = 50 процентів), а сума боргу - 99 000 гривень.

Щодо 981 гривень трьох процентів річних, то беруться до уваги ті ж самі величини, крім річних процентів - 3 одиниці. В результаті отримано саме ту суму, яку стягнув суд.

Розмір інфляційних втрат також судом вирахувано правильно, оскільки індекс інфляції складав 100, 2 проценти, сума боргу - 99 000 гривень, період часу - липень 2017 року.

Приходячи до висновку про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів ураховує також те, що позивач, вважаючи оцінити завдані йому збитки об'єктивно та неупереджено, самостійно залучив аварійного комісара. Останнім було складено звіти, копії яких додано до матеріалів справи. Вартість понесених витрат на їх складення склала 4 000 гривень, що стверджено квитанцією до прибуткового касового ордера №668 від 03.01.2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №669 від 12.01.2017 року.

Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення норм процесуального права, то вони на увагу не заслуговують.

Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Між тим, будь-яких фактів процесуально-правових дефектів, що потягли би передбачені цією нормою права наслідки, заявник не надав, а апеляційним судом здобуто не було.

З рештою аргументів автора скарги також неможливо погодитися через їх необґрунтованість, адже вони спростовуються правильністю висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Тому доводи особи, що подала апеляційну скаргу, на необхідність та вимушеність захисту її прав, порушуючи тим самим права позивача, є неприйнятними для апеляційного суду.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є його ухвалення судом першої інстанції з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Понесені Страховиком судові витрати при поданні апеляційної скарги в силу вимог ст. 141 ЦПК України поверненню на його користь не підлягають через її відхилення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 13.11.2018 о 16 год. 40 хв. .

Головуючий: Судді: