Справа № 214/2809/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С., Зваді Л.В., Євтушенко В.С., Усік М.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

за участю представників відповідачки - ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ спадкового майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_6, остаточно уточнивши який просить: визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 40% першого внеску вартості квартири за адресою АДРЕСА_1, що дорівнює 2/5 (8/20) частки квартири; визнати за ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та за ОСОБА_8, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 частки у спільному сумісному майні по ? першого внеску вартості квартири АДРЕСА_1, а саме по 20% внеску, що дорівнює по 4/20 квартири кожному; встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, що складається з 10% першого внеску вартості квартири за адресою АДРЕСА_1., що дорівнює 2/20 частки квартири; визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8, на спадкове майно, а саме: 10% першого внеску вартості квартири, тобто 2/20 квартири за адресою: АДРЕСА_1 що складається з трьох кімнат, 9-ти поверхового будинку 2-й поверх: 1 кімната-17.2 кв.м, 2 кімната- 9,1кв.м., 3 кімната-10,2 кв.м., кухня-7,0 кв.м., коридор-5,1кв.м., вбиральня-1,3кв.м., ванна кімната -2,4кв.м., кладова- 0,3 кв.м.,лоджія - 2,5 кв.м., та 2,1 кв.м.; встановити, що 10% першого внеску вартості квартири, тобто 2/20 квартири за адресою: АДРЕСА_1, належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, та була отримана ним в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8; встановити, що 4/5 (16/20) квартири за адресою: АДРЕСА_1, належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, які отримані ним відповідно до ЗУ «Про кооперацію» шляхом сплати пайових внесків до вступу у шлюб з ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, а саме: 2/5 (8/20) та 1/20 квартири за адресою: АДРЕСА_1, що складається з 1 кімната-17.2 кв.м, 2 кімната- 9,1кв.м., 3 кімната-10,2 кв.м., кухня-7,0 кв.м., коридор-5,1кв.м., вбиральня-1,3кв.м., ванна кімната -2,4кв.м., кладова- 0,3 кв.м.,лоджія -2,5 кв.м., та 2,1 кв.м., після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_6, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, а саме: 2/5 (8/20) та 1/20 квартири за адресою: АДРЕСА_1, що складається з 1 кімната-17.2 кв.м, 2 кімната- 9,1кв.м., 3 кімната-10,2 кв.м., кухня-7,0 кв.м., коридор-5,1кв.м., вбиральня-1,3кв.м., ванна кімната -2,4кв.м., кладова- 0,3 кв.м.,лоджія -2,5 кв.м., та 2,1 кв.м., після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2., автомобіль ГАЗ 31105, 2004р.в., колір синій, д.н. НОМЕР_1 Далы за текстом «автомобіль «ГАЗ», будматеріали, з яких побудовано гаражі НОМЕР_2, 7 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт», спільним сумісним майном померлого ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 1/2 частки у спільному сумісному майні, а саме квартирі за адресою: АДРЕСА_2., автомобілі ГАЗ, гаражах НОМЕР_2,НОМЕР_3 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт»; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? квартири за адресою: АДРЕСА_2., що складається з загальна площа 52,96 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м., 5 поверх 5 поверхового будинку 2-х кімнатна ; 1 кімната-16,9 кв.м., 2 кімната -12,7 кв.м., кухня- 8,7 кв.м., ванна кімната- 2,6 кв.м., вбиральня -1,0 кв.м., коридор- 4,9 кв.м., передня- 3,4 кв.м.,, вбудована шафа- 0,8 кв.м., лоджія -1,96 кв.м.; визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? квартири за адресою: АДРЕСА_2., що складається з загальна площа 52,96 кв.м., житлова площа 29,6 кв.м., 5 поверх 5 поверхового будинку 2-х кімнатна ; 1 кімната-16,9 кв.м., 2 кімната -12,7 кв.м., кухня- 8,7 кв.м., ванна кімната- 2,6 кв.м., вбиральня -1,0 кв.м., коридор- 4,9 кв.м., передня- 3,4 кв.м.,, вбудована шафа- 0,8 кв.м., лоджія -1,96 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? автомобіля ГАЗ; визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? автомобіля ГАЗ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? будматеріалів з яких побудовано гараж НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада»; визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? будматеріалів з яких побудовано гараж НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада»; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? будматеріалів з яких побудовано гаражі НОМЕР_2, 7 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт»; визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? будматеріалів з яких побудовано гаражі НОМЕР_2, 7 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт»; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? будматеріалів, з яких побудовано гараж НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт»; визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? будматеріалів, з яких побудовано гараж НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт»; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? квартири за адресою: АДРЕСА_3., що складається з 2 кімнат загальною площею-44,6 кв.м., житлова площа-27,1 кв.м., 3 поверх 9 поверхового будинку ; 1 кімната -16,9кв.м., 2 кімната-10,2 кв.м., кухня-6,9 кв.м., вбиральня-1,0кв.м., ванна кімната-2,2кВ.м., коридор-5,0 кв.м., вбудована шафа- 0,2 кв.м., лоджія- 2,1 кв.м.; визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? квартири за адресою: АДРЕСА_3., що складається з 2 кімнат загальною площею-44,6 кв.м., житлова площа-27,1 кв.м., 3 поверх 9 поверхового будинку ; 1 кімната -16,9кв.м., 2 кімната-10,2 кв.м., кухня-6,9 кв.м., вбиральня-1,0кв.м., ванна кімната-2,2кВ.м., коридор-5,0 кв.м., вбудована шафа- 0,2 кв.м., лоджія- 2,1 кв.м.; визнати за ОСОБА_1, право власності на будматеріали, що використані для самочинного будівництва прибудови до домоволодіння, за адресою АДРЕСА_4. , що складається з веранди та кухні, позначених на технічному плані «а2» та «а3» , загальною площею 23,5м2; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право власності на ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, що складається із будинку А-1, житловою площею 25,6 кв.м., загальною площею 46,2 кв. м., 1 кімната-7,5кв.м., 2 кімната-18,1кв.м., веранда- 5,7кв.м., коридор- 2,6 кв.м., ванна- 2,8кв.м., кухня- 9,5 кв.м., з господарськими побудовами: цегляною літньою кухнею Б, цегляним погребом В, з/б гаражем Д, парканом З, водоколонкою І, замощенням П; визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право власності на ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, що складається із будинку А-1, житловою площею 25,6 кв.м., загальною площею 46,2 кв. м., 1 кімната-7,5кв.м., 2 кімната-18,1кв.м., веранда- 5,7кв.м., коридор- 2,6 кв.м., ванна- 2,8кв.м., кухня- 9,5 кв.м., з господарськими побудовами: цегляною літньою кухнею Б, цегляним погребом В, з/б гаражем Д, с парканом З, водоколонкою І, замощенням П; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5, що складається з загальна площа- 64,9 кв.м., житлова площа- 27,1 кв.м., літні кухня «А» сарай « Б» Туалет « В» гараж «Г» Кімната №1 огорожа 2,3; визнати за ОСОБА_6 право власності на ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5, що складається з загальна площа- 64,9 кв.м., житлова площа- 27,1 кв.м., літні кухня «А» сарай « Б» Туалет « В» гараж «Г» Кімната №1 огорожа 2,3; встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 виділивши в користування ОСОБА_1 одну кімнату, площею 16,9м2, яка є окремим ізольованим приміщенням, виділити в користування ОСОБА_6 другу кімнату, площею 12,7м2 яка є окремим ізольованим приміщенням та залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підсобні приміщення - коридори, кухню, туалет та ванну кімнату вказаної квартири; встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 виділивши в користування ОСОБА_1 дві кімнати, площею 9,1м2 та 10,2 кв.м., які є окремими ізольованими приміщеннями, виділити в користування ОСОБА_6 третю кімнату, площею 17,2м2 яка є окремим ізольованим приміщенням та залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підсобні приміщення - коридори, кухню, туалет та ванну кімнату вказаної квартири; встановити порядок користування автомобілем ГАЗ, виділивши ОСОБА_1 в користування зазначений автомобіль кожен день місяця, що кратний 4.

В обґрунтування позову навів наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7. За життя, його батько, ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_2, коли його, позивача, мати ОСОБА_8 померла. На момент смерті матері разом із нею у квартирі були зареєстровані він, позивач, і його померлий батько. На момент смерті мати була власницею 40 процентів внеску за кооперативну квартиру. Після смерті матері із заявою про отримання спадку ні він, ні його батько не звертались.

За життя ОСОБА_7 також перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6.

Він, позивач, та ОСОБА_6 є спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_7.

20 червня 2014 року він подав заяву до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Похомової Н.І. про те, зо спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, прийняв. Подібна заява також складена та подана ОСОБА_6

Після смерті мого батька залишилось наступне майно: домоволодіння за адресою АДРЕСА_4. Вказане домоволодіння отримано його батьком у дар, відповідно до договору дарування ВЕВ № 096398 від 07.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волощко О.М., зареєстровано у реєстрі № 3175. Дарувателями за договором дарування виступали його, позивача, рідні дідусь та бабуся, батьки його померлого батька. У вказаному домоволодіння зареєстровані та мешкають він, позивач, його дружина та троє наших малолітніх дітей. Він зареєстрований з 08.08.2007р. Вартість будинку складає 324532 грн, вартість прибудови до будинку 135732грн.

Також залишалась двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3. Квартира отримана ОСОБА_7 у порядку спадкування майна після смерті ОСОБА_12, яка за життя була рідною тіткою його, позивача, померлого батька. У вказаній квартирі на цей час ніхто не зареєстрований та не мешкає. Вартість квартири складає 274684грн.

Також залишалася трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира є у складі житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-15». Відповідно до протоколу № 3 від 26.11.1977р до членів кооперативу було прийнято його, позивача матір, яка внесла одноособово 40 відсотків вартості квартири у якості першого внеску, та яка на цей час є померлою. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у права наслідування внесеного нею паю, на цей час ніхто не вступав. У грудні 1991 року ОСОБА_7 вніс останній внесок та оформив право власності на вказану квартиру на своє ім'я. У вказаній квартирі зареєстрована та мешкає відповідачка. Вартість квартири складає 310231грн, вартість 40 %, відповідно до внесеного першого внеску 12409 грн.

Залишалась також 2-х кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2. Вказана квартира придбана його, позивача, батьком та ОСОБА_6 за час їх шлюбу та є їх спільною сумісною власністю, частки не визначено. У квартирі зареєстрований та мешкає син відповідачки, вартість квартири складає 336601грн.

Також залишалось ? домоволодіння за адресою АДРЕСА_5. Вказане домоволодіння його, позивача, батько отримав у спадок, після смерті його матері ОСОБА_13. Земля, на якій розташоване вказане домоволодіння на цей час не приватизована, інші правовстановлюючі документи на неї також відсутні, орієнтовна вартість частини будинку 70000,00грн.

Крім того залишився автомобіль ГАЗ, який придбано його, позивача, батьком за час шлюбу з ОСОБА_6. Частки у праві власності не визначено. вартість його, відповідно до даних інтернет ресурсів складає 68550 грн.

Також залишився гараж НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада» за адресою: 50011, м. Кривий Ріг, вул. Джамбула. Платником внесків до гаражно-будівельного кооперативу є ОСОБА_7. Гараж придбано за час шлюбу його, позивача, батька та ОСОБА_6, він є спільною сумісною власністю, частки не визначено, орієнтовна вартість складає 5000,00 грн.

Залишився також гараж НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт» за адреслю: 50085, м. Кривий Ріг, вул.. Гомера. Земельна ділянка під будівництва вказаного гаража виділена ОСОБА_7, платником внесків до гаражно-будівельного кооперативу є ОСОБА_7, гараж придбано за час шлюбу його, позивача, батька та ОСОБА_6. Він є спілою сумісною власністю, частки не визначено, орієнтовна вартість складає 5000,00 грн.

Також залишився гараж НОМЕР_3 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт», за адресою 50085, м. Кривий Ріг, вул. Гомера. Земельна ділянка під будівництва вказаного гаража виділено ОСОБА_5. Платником внесків до гаражно-будівельного кооперативу є ОСОБА_14. Гараж придбано за час шлюбу його, позивача, батька та ОСОБА_6, він є спільною сумісною власністю, частки не визначено, орієнтовна вартість складає 5000,00 грн.

Залишився також гараж НОМЕР_2 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт» за адресою: 50085, м. Кривий Ріг, вул. Гомера. Земельна ділянка під будівництва вказаного гаража виділено ОСОБА_5, платником внесків до гаражно-будівельного кооперативу є ОСОБА_6. Гараж придбано за час шлюбу його, позивача, батька та ОСОБА_14, він є спільною сумісною власністю, частки не визначено, орієнтовна вартість 5000,00 грн.

Також залишилося рухоме майно: меблі, техніка, часі інкрустовані золотом 585 проби, що отримані його, позивач, батьком від своєї тітки ОСОБА_12, печатка з каменем , що куплена батьком для власних потреб, орієнтовна вартість 15000,00 грн.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Похомової Н.І. від 14 січня 2015року у зв'язку із тим, що їй не було надано жодного документа на земельну ділянку домоволодіння за адресою АДРЕСА_5. мені, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_7, на підставі ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», п. 1 гл. 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»

Батько на момент своєї смерті не мав права власності чи права користування на земельну ділянку домоволодіння за адресою АДРЕСА_4, отже на підставі ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», п. 1 гл. 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» приватний нотаріус Пахомова Н.І повинна була також надати йому, позивачу, постанову у відмові у вчиненні нотаріальних дій, але у видачі такої постанови було відмовлено, нотаріус мотивував тим, що йому з відповідачкою слід домовитись та він, позивач на підставі такої домовленості повинен відмовитись від права спадкування цього майна.

Крім того, він за період проживання у домоволодінні за адресою АДРЕСА_4, відповідно із домовленістю між ним та батьком, робив поліпшення цього домоволодіння та прибудову до нього. Кошти, що були направлені на таке поліпшення та прибудову було його, позивач, особистими, їх отримав у кредит від різних банків у 2007-2008 роках на значну суму. Оскільки брав участь у упорядження спадкового домоволодіння за адресою АДРЕСА_4, вважає, що частка вартості будинку, що складається із затрачених ним сум на прибудову домоволодіння є його особистою приватною власністю, оскільки: поліпшення неможливо відокремити від спільного об'єкта; поліпшення зроблені за його власні кошти; за життя на поліпшення дав згоду батько; поліпшення зроблені з дотриманням встановленого співвласниками порядку використання спільного майна. На цей час частка його приватної власності у вказаному домоволодінні визначена експертом у сумі 135732 грн.

Вказує, що двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2., автомобіль ГАЗ, гараж НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада», гаражі НОМЕР_2, 7, НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт», є спільним сумісним майном його батька та ОСОБА_6, частки у цьому майні не визначено. Але приватний нотаріус замість того, щоб надати постанову у відмові від вчинення нотаріальних дій, оскільки для оформлення спадщини необхідно виділення часток у спільній сумісній власності запропонувала написати відмову від прийняття цього майна на користь відповідачки ОСОБА_6.

Згідно п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Не зважаючи на це, нотаріусом Пахомовою Н.І. мені було відмовлено у видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, мотивувала вона це тим, що йому, позивачу, і відповідачці слід домовитись та він на підставі такої домовленості повинен відмовитись від права спадкування майна, що належало батьку на праві спільної сумісної власності, що була придбана ним у шлюбі з відповідачкою.

З приводу таких незаконних дій нотаріуса його, позивача, представником до ГУЮ в Дніпропетровській обл. було направлено скаргу.

Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 370 ЦК України, передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

Вважає, що частки його, позивача, померлого батька у спільному сумісному майні є наступними: в трикімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. - 4/5 частини квартири; в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2., - ? частина квартири; в автомобілі ГАЗ - ? вказаного автомобіля; в гаражі НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада»,- ? вказаного гаражу; в гаражах НОМЕР_2, 7 та НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт» - по ? кожного вказаного гаражу.

Як передбачено ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них; спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до ст. 1279 ЦК України, спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить; спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Відповідно до положень 1 ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю.

Статтею 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах; суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.…

Вказує, що ані домоленістю між подружжям ОСОБА_7 і ОСОБА_6, ні законом, ні рішенням суду частки співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя не були змінені, а отже заповідачу, ОСОБА_7, на день його смерті мала б належати тільки 1/2 частка спільної сумісної власності подружжя, на яку він за законом мав право та міг заповідати. Наполягає, що у разі виділу частки із майна, що було у спільній сумісній власності бувшого подружжя - частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними і мають становити 1/2 частку кожного співвласника.…

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту, що частки у майні, яке було у спільній сумісній власності бувшого подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7 є рівними, необхідно з метою правильного визначення часток при прийнятті спадщину за законом після смерті ОСОБА_7

Трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 первинно була надана його матері ОСОБА_8, як члену кооперативу, відповідно до протоколу № 3 загальних зборів ЖБК «Рассвет-15» від 26 листопада 1977 року при вступі нею до кооперативу та сплаті 40 % вартості кооперативної квартири (п, 34 Статуту кооперативу, що діяв на той час). Відповідно до довідки ЖБК «Рассвет-15» від 22 грудня 2014 року повна вартість паю за вказану квартиру складає 6191,98руб. Тобто перший внесок, який сплатила мати складає 2476,79руб. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. На той момент у вказаній квартирі були зареєстровані та мешкали він, позивач, та ОСОБА_7, отже вони фактично прийняли спадщину на пайовий внесок матері по ? частки внеску кожному. У грудні 1991 року батьком було зроблено останній пайовий внесок у сумі 372 руб. Після цього батько став власником зазначеної квартири. Той факт, що я він, позивач, є спадкоємцем ? частки первинного пайового внеску, що був зроблений його матір'ю при видачі свідоцтва враховано не було. Вважає, що ? від 40% вказаної квартири за законом повинна належати йому, така частка складає 1/5 частку квартири. Доля його, позивача, батька, яку він міг заповідати, у вказаній квартирі складає 4/5 частки квартири. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 23 грудня 2015 року він, позивач, звернувся до Сьомої нотаріальної контори із заявою про бажання отримати спадок матері, який складається із 20 відсотків пайового внеску.

Відповідно до норм ЦК УРСР, що діяв на момент виникнення правовідносин вказує наступне. Як передбачено ст. 384 ЦК УРСР, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю; член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її; у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Науковий коментар до зазначеної статті вказує, що ця норма регламентує право власності на житловий будинок, що належить житлово-будівельному кооперативу (далі - ЖБК) як власнику, та права на житло його членів та членів їх сімей. Порядок створення ЖБК, його діяльність, а також права і обов'язки членів ЖБК та членів їх сімей визначається Житловим кодексом Українcької РСР, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 р. N 186 (з наступними змінами), постановою Кабінету Міністрів України "Про дальший розвиток житлово-будівельної (житлової) кооперації" N 593 від 20 жовтня 1992 р., окремими законами та нормативно-правовими актами. Він діє на підставі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту, зареєстрованого у встановленому законом порядку. ЖБК є юридичною особою, яка створюється з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного будинку, а у випадках, передбачених законодавством, одно- і двоквартирних будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого житлового будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками). ЖБК не є суб'єктом підприємництва і здійснює свою діяльність виключно для забезпечення виконання статутних цілей відповідно до чинного законодавства. ЖБК здійснює свої повноваження власника таким чином, щоб це не порушувало житлові права членів ЖБК. Зокрема, відповідно до ст. 19 Примірного статуту, жилий будинок (будинки) та надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадяни повністю внесли пайові внески) і не можуть бути в нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу.

У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником, а відтак набуває всіх правомочностей, які мають власники іншого житла. Для вчинення такого викупу немає потреби укладати спеціальний договір. Інститут викупу вперше був запроваджений Законом СРСР "Про власність в СРСР", прийнятим 6 березня 1990 р. і введеним в дію з 1 липня 1990 р., а згодом закріплений у Законі України "Про власність" від 7 лютого 1991 р. Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, моментом виникнення права власності на таке майно є момент фактичного внесення платежів на погашення кредиту, використаного на будівництво квартири чи іншого об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Вважає, що частки у спадковому майні, які його померлий батько міг заповідати, становлять: домоволодіння за адресою АДРЕСА_4. - 100% майна; двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3. 100% майна; трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. 4/5 частки квартири (80% майна); двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 - 1/2 частки квартири (50% майна); ? домоволодіння за адресою АДРЕСА_5. ? домоволодіння 100% майна; автомобіля ГАЗ ? частки автомобіля (50% майна); зазначених вище гаражів - по ? частки кожного гаража (50% майна); рухомого майно: меблі, побутова техніка по ? кожного майна(50% майна); часів інкрустованих золотом 585 проби, печатки з каменем по 100% кожного майна.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Вказує, що як витікає з норм цієї статті, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, вони здійснюють правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою.

Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов'язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками.

Між ним, позивачем та відповідачкою виникають спори щодо користування нерухомістю. На цей час відповідачка користується всім майном, окрім домоволодіння по АДРЕСА_4. Позивач доступу до майна, яким користується відповідачка, не має,отже, співвласники не можуть дійти згоди щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майно.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідачка на цей час відмовляється від оформлення спадщини у добровільному порядку, приховує документи та примушує його, позивача, відмовитись від майна, належного батьку на момент смерті. Оскільки вони, спадкоємці, не можуть досягнути згоди при отриманні та розподілу спадщини, нотаріус, де відкрита спадкова справа, на підставі ст. 49, 51 Закону України «Про нотаріат», повинен надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, але не зважаючи на це, нотаріусом Пахомовою Н.І. було відмовлено у видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, мотивувала вона це тим, що йому із відповідачкою слід домовитись та він на підставі такої домовленості повинен відмовитись від права спадкування майна, що належало батьку.

Під час судового засіданні відповідачка подала зустрічний позов, який в подальшому ухвалою суду від 31 березня 2017 року за заявою представника позивачки за зустрічним позовом, залишений без розгляду.

Під час розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог з боку відповідачка залучений ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та підтвердив його зміст. Крім того, пояснив, що за життя батька він, позивач, не ставив питання про незаконність свідоцтва про приватизацію квартири АДРЕСА_1. Підтверджує, що відповідачка надавала йому 5000-8000 доларів США, без яких небудь умов, частину цих грошей віддав батьку, гроші потратив на ремонт будинку по АДРЕСА_4. Казав усно батьку, в 2006-2007 роках, що в цій квартирі є його, позивача, ? частка, як частина померлої матері, на це батько нічого не відповів. Він, позивач, про те, що квартира приватизована і він начебто приймав участь у приватизації, дізнався раптово, свідоцтво про право власності на цю квартиру побачив лише у судовому засіданні. В 2000 році з приводу цієї квартири звертався до виконкому, дізнався, що вона приватизована, вважав, що в цій квартирі є і його частина, в цій квартирі був зареєстрованим з дитинства. Далі пояснив, що ця квартира є кооперативною, її отримали його батьки. Право власності було отримано батьком в 2006 році, членом кооперативу була його, позивача, мати, а потім батько. Останній внесок за квартиру зроблений в 1991 році.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та підтвердила його зміст. Також пояснила, що про наявність свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке було видано виконкомом в 2006 році, позивач дізнався лише у судовому засіданні. Батько розповідав позивачу, що цю квартиру оформив на себе та на померлу матір. Спадщину після матері позивач прийняв, так як був малолітнім та проживав разом з матір'ю.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що зміст заперечень підтверджує. Також пояснила, що не є членом ГБК «Горизонт». В червні 2007 року позивач їй та померлому ОСОБА_7 казав, що знає про те, що останній приватизував квартиру АДРЕСА_1 і що в цій квартирі є його ? частка. Цю обставину вона та померлий не заперечували. При цьому позивач казав, що не турбується, що квартира без його волі може бути відчужена. Квартиру АДРЕСА_6 дарували усно чи ні, не пам'ятає, письмового договору дарування не мається. Ремонт будинку АДРЕСА_4 здійснювався за її кошти, виручені нею за продаж квартири, в 2007 році передавала для ремонту 5900 доларів США та 3000 доларів США, письмово передачу грошей не оформлювали. До ремонту будинок був занедбаний, після ремонту має гарний стан.

Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнав. При цьому підтвердив зміст заперечень, відповідно до яких спадкові відносини регулюються ЦК України від 16 січня 2003 року, Законами України "Про нотаріат" та "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Об'єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця у яких він перебував на момент своєї смерті, котрі за своєю правовою природою не є невіддільними від особи - їх носія і здатні перейти до інших осіб.

Відповідно до вимог ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними; спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них; спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Якщо у спадщину до декількох осіб переходять неподільні речі, то кожен із спадкоємців, відповідно, набуває право на ту чи іншу частку. В цьому випадку на вказане майно поширюється правовий режим спільної часткової власності відповідно до гл.26 ЦК України. За бажанням спадкоємці можуть здійснити поділ такого майна, виділити свою частку тощо.

Вказує, що, що вищезазначена стаття передбачає вичерпний порядок зміни розміру часток між спадкоємцями, а саме, лише за усною або письмовою угодою між собою, при цьому вищезазначена стаття не передбачає судового порядку поділу (зміни розміру) часток між спадкоємцями у випадку не досягнення між ними згоди, як це раніше було передбачено ст.526 ЦК Української РСР.

Вказує, що в якості обґрунтування своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначає, що трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, первинно була надана його матері ОСОБА_8 при вступі нею до кооперативу та сплаті 40 % вартості зазначеної кооперативної квартири, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_8 померла. На той момент, як вказує позивач, у вказаній квартирі були зареєстровані та мешкали він та його батько - ОСОБА_7, тобто вони фактично прийняли спадщину на пайовий внесок його матері по ? частки кожному, у грудні 1991 року його батьком ОСОБА_7 було здійснено останній пайовий внесок за квартиру та отримано свідоцтво на право власності на вказану квартиру. Як зазначає позивач, той факт, що він є спадкоємцем ? частки первинного пайового внеску, що був зроблений його матір'ю при видачі свідоцтва враховано не було тому він вважає, що ? від 40% вказаної квартири за законом повинна належати йому, така частка складає 1/5 частки квартири. Тобто, як вказує позивач, доля його батька, яку він міг заповідати у вказаній квартирі складає 4/5 частки квартири. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 23.12.2015р., як вказує позивач, він звернувся до Сьомої нотаріальної контори із заявою про бажання отримати спадок своєї матері, який складається із 20 відсотків пайового внеску.

Не погоджується із вищезазначеними вимогами та доводами позивача ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відносини спадкування у нашій державі регулюються правилами чинного ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року; разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Вказує, що мати позивача ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином для визначення порядку отримання спадщини після смерті ОСОБА_8, потрібно керуватись вимогами чинного на той час Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Згідно ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, ЦК Української РСР (1963 року)не передбачав, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважався таким, що прийняв спадщину, як це передбачено ст.1268 чинним на цей ЦК України (2003 року), на той час для прийняття спадщини спадкоємцю потрібно було здійснити певні дії .

Наполягає, що твердження позивача, що він будучи зареєстрованим на момент смерті своєї матері ОСОБА_8 за однією із нею адресою, фактично («автоматично») прийняв спадщину на пайовий внесок його матері у квартиру за адресою АДРЕСА_1, не відповідає дійсності, тим більше, що він сам визнає (зазначає) у своїй позовній заяві, що відповідна заява до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_8 ним не подавалась.

У матеріалах справи відсутні будь які докази того, що позивач дійсно прийняв належну йому після смерті матері частку паю (вступив в управління або володіння нею), як це передбачав ЦК Української РСР (1963 року)..

Вважає, що факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 після смерті своєї матері - ОСОБА_8, підлягає встановленню та доведенню у судовому порядку в окремому від цієї справи провадженні.

Зазначає, що у своїй позовній заяві позивач сам визнає той факт, що для отримання спадку від своєї матері, який складається із 20 відсотків пайового внеску, він звернувся до державної нотаріальної контори лише у грудні 2015 року.

Але, відповідно до ч.2 ст.549 ЦК Української РСР (1963 року), дії, що свідчать про прийняття спадщини повинні були бути вчинені спадкоємцями протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вказує, що позивач на момент смерті своєї матері мав право не на частину квартири, а лише на частку пая, яка підлягає поверненню у таких випадках.

У пункті 43 Статуту житловобудівельного кооперативу «Рассвет-15» зазначено, що пай померлого члену кооперативу переходить до його спадкоємців в установленому законом порядку; за спадкоємцями померлого члену кооперативу, які користувалися при житті спадкодавця жилим приміщенням, зберігається право користування ним в подальшому при умові вступу в кооператив; неповнолітній спадкоємець, як виключення, може бути прийнятим до кооперативу з тим, щоб до досягнення повноліття його права та обов'язки виконував опікун.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь які докази того, що позивач успадкував у встановленому на той час порядку внесену померлою ОСОБА_8 частку паю, вступив у володіння та управління нею.

Також відсутня будь яка інформація, що позивач після смерті своєї матері став членом кооперативу «Рассвет-15».

Але мається інформація, що його батько ОСОБА_7 після смерті своєї першої дружини - ОСОБА_8 відповідно до вимог статуту кооперативу «Рассвет-15», став членом зазначеного кооперативу та у подальшому спільно із своєю другою дружиною, відповідачем по справі ОСОБА_6 за рахунок спільних сімейних коштів сплатили у повному обсязі пай за квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Вказує, що зазначене підтверджується відповідними довідками кооперативу «Рассвет-15» від 08.01.2015р. за № 02 та від 03.06.2014р. за №18/2014, а також складеним актом від 24.06.2014р. підписаним громадянами, які були свідками спільного сімейного життя відповідача ОСОБА_6 та її померлого чоловіка - ОСОБА_7 та засвідченим підписом голови та печаткою кооперативу «Рассвет-15».

Зазначене також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2006р., виданим КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», згідно якого, ОСОБА_7 є власником квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 у частках 1/1. Свідоцтво видане згідно рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради за № 54 від 15.02.2006р. Вказує, що зазначене свідоцтво про право власності ОСОБА_7 на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 є чинним та законним по цей час.

Відповідно до вимог ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вважає, що квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 є спільним сумісним майном відповідача ОСОБА_6 та її померлого чоловіка ОСОБА_7 у рівних частках.

Наполягає, що після смерті ОСОБА_7, між його спадкоємцями позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_6 має бути поділена лише ? частка померлого у рівних частках.

Вказує, що розмір частки померлого ОСОБА_7 у квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_1, не може бути змінено за рішенням суду.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Зазначає, що у своїй позовній заяві, позивач ОСОБА_1 просить суд: визначити за ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 1/1 частку у домоволодінні за адресою АДРЕСА_4; визначити за ОСОБА_1, право власності на прибудову до домоволодіння, на яку відсутня технічна документація за адресою АДРЕСА_4.

Вважає зазначені вимоги позивача незаконними та необґрунтованими.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, померлий ОСОБА_7 є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 із часткою 1/1, тому не розуміє, навіщо позивач ОСОБА_1 у своєму позові просить суд визначити за ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 1/1 частку у цьому домоволодінні.

Вказує, що свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за період свого проживання у зазначеному домоволодінні, відповідно із домовленістю між ним та його покійним батьком, він робив поліпшення цього домоволодіння та прибудову до нього, кошти, що були направлені на таке поліпшення та прибудову були його особистими, він отримав їх у кредит від різних банків у 2007-2008 роках на значну суму, оскільки він брав участь в упорядженні спадкового домоволодіння за адресою АДРЕСА_4, вважає що частка вартості цього домоволодіння, що складається із затрачених ним сум на прибудову домоволодіння є його особистою приватною власністю.

Звертає увагу, що відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вказує, що позивач зазначає у своїй позовній заяві, що він витратив свої особисті кошти на прибудову до домоволодіння та його поліпшення, що для цього він брав кредити у банках на будівництво цієї прибудови, при цьому, але вважає, що ця інформація взагалі нічим не підтверджена.

Зазначає, що до позовної заяви позивачем додані копії кредитних договорів про отримання коштів у кредит, але жоден із договорів не утримує інформацію для яких саме цілей банками були надані зазначені кредитні кошти, або для будівництва якого саме будинку. Вказує, що позивачем не доведено, що отримані ним у банках в кредит кошти, були витрачені саме на закупівлю будівельних матеріалів для будівництва, що ці придбані будівельні матеріали були встановлені саме у домоволодінні за адресою АДРЕСА_4.

Вказує, що до позовної заяви не додано ані касових чеків, ані квитанцій на ім'я позивача про придбання будівельних матеріалів, ані актів виконаних робіт.

Вважає, що показання свідків про придбання будівельних матеріалів, а так само проведення будівельних робіт саме позивачем не є належними доказами по цій справі його позовних вимог. Наполягає, що цей факт підтверджується також і тим, що позивач не має фахової спеціалізованої освіти для здійснення будівельних робіт, особливо житлових приміщень; будь яких договорів підряду із спеціалізованими будівельними організаціями на проведення будівельних робіт за адресою АДРЕСА_4 до позовної заяви не додано.

Вважає, що визначення позивачем у позовній заяві, що він витратив особисті кошти на поліпшення домоволодіння, потребує підтвердження відповідними документами, які будуть належними доказами цих дій.

Вказує, що позивач зазначає, що поліпшення домоволодіння за адресою АДРЕСА_4. та прибудову до нього, він здійснював відповідно за домовленістю між ним та покійним батьком ОСОБА_7, але це також не доведено позивачем.

Зазначає, що жодного договору про домовленість між померлим ОСОБА_7 (власником домоволодіння) та позивачем щодо порядку користування його сім'єю домоволодінням за адресою АДРЕСА_4, а так само згоди на здійснення прибудови до цього домоволодіння позивачем до позовної заяви не надано.

Судом був отриманий висновок судової будівельно-оціночної експертизи, відповідно до якого, одним із об'єктів дослідження, було домоволодіння розташоване за адресою АДРЕСА_4. Експерт зазначає, що за даними технічної документації і візуального дослідження домоволодіння АДРЕСА_4, виявлено, що будинок має нову прибудову більшої площі, замість прибудов «а1» та «а2», ця зміна не зафіксована в плані БТІ будинку, тому нова прибудова є самочинним будівництвом.

Приймаючи до уваги висновок експерта, потрібно зазначає наступне

Відповідно до ст.376 ЦК України (2003 року), житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Наполягає, що не мається підстав для визнання за позивачем права власності на прибудову до домоволодіння на яку відсутня технічна документація.

Вказує, що у своїй позовній заяві, позивач просить суд визнати гараж НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада,» гаражі НОМЕР_2,НОМЕР_5,НОМЕР_3 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт», спільним сумісним майном його померлого батька ОСОБА_7 та відповідача ОСОБА_6; визначити за ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1. ? частки у спільному сумісному майні, а саме у гаражі НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада», гаражах НОМЕР_2,НОМЕР_5,7 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт».

Вказує, що позивачем не доведено, що його померлим батьком - ОСОБА_7 на момент своєї смерті було сплачено у повному обсязі пайові внески за гаражі, що є об'єктами позову і що він є власником цих гаражів, адже, як зазначає позивач у своїй позовній заяві, саме його батьку були виділені земельні ділянки під будівництво гаражу НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада» та під будівництво гаражу НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт», відповідно він є членом вищезазначених кооперативів та повинен був сплачувати відповідні пайові внески. Якщо ж внески померлим були сплачені не у повному обсязі, то яка саме частина внесків ним була сплачена, адже ця частка внесених пайових внесків входить до складу спадщини на загальних підставах.

Вказує, що якщо пайові внески померлим спадкодавцем ОСОБА_7 за вищезазначені гаражі було сплачено не у повному обсязі, то він не є власником цих гаражів, тому позивач, як спадкоємець, має право лише на ? частку від внесеної померлим ОСОБА_7 частки пайових внесків за ці гаражі, а не на частку у гаражах.

Відповідно до п.6.6 Статуту Гаражно-будівельного кооперативу «Горизонт», затвердженого рішенням загальних зборів кооперативу 13 лютого 2010р., майно померлого члена кооперативу переходить спадкоємцям, з умов наявності документів, що підтверджують право на спадщину та вступ їх у члени кооперативу.

Щодо гаражів НОМЕР_7 та НОМЕР_3 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт», вважає, що вищезазначені гаражі взагалі мають бути виключені зі складу спадщини померлого ОСОБА_7.

Зазначає, що у якості обґрунтування своїх позовних вимог, щодо визначення гаражів НОМЕР_7,НОМЕР_3 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт» спільним сумісним майном померлого ОСОБА_7 та відповідача по справі ОСОБА_6, позивач зазначає, що вищезазначені гаражі були придбані його померлим батьком та відповідачем у період їхнього шлюбу, при цьому земельні ділянки під будівництво зазначених гаражів виділялись ОСОБА_5 (сину відповідача ОСОБА_6 від першого шлюбу), однак платником внесків до кооперативу за ці гаражі є ОСОБА_6, тому вони є спільним сумісним майном подружжя.

Вказує, що свої доводи позивач обґрунтовує довідкою виданою за підписом голови кооперативу «Горизонт» ОСОБА_31 у якій зазначено, що земельні ділянки під будівництво гаражів НОМЕР_7 та НОМЕР_3 рішенням Жовтневої райради виділялись ОСОБА_5, однак самі гаражі належать ОСОБА_6.

Вважає, що інформація викладена у вищезазначеній довідці не відповідає дійсності, адже вона суперечить вимогам Статуту кооперативу «Горизонт».

Відповідно до вимог п.3.1. Статуту Гаражно-будівельного кооперативу «Горизонт», засновниками кооперативу являються забудовники гаражів, земельні ділянки яким були виділені рішенням Жовтневої районної ради, а також власники гаражів придбаних за власні кошти з дозволу правління кооперативу. Як передбачено пунктами 4.1-4.7. цього Статуту, членами кооперативу можуть бути громадяни України, що досягли 16-річного віку і виявили бажання брати участь у його діяльності; вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви; прийняття в члени кооперативу проводиться на засіданні членів правління кооперативу; рішення правління про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів або уповноваженими від членів кооперативу; кооператив веде облік своїх членів і видає кожному із них посвідчення про членство.

Наполягає, що з урахуванням зазначеного, власником гаражу у кооперативі «Горизонт» має право бути або член (засновник) цього кооперативу або особа, яка придбала гараж у цьому кооперативі за власні кошти з дозволу правління кооперативу.

Але відповідач по справі ОСОБА_6 не є членом гаражно-будівельного кооперативу «Горизонт», вона не подавала заяву на вступ до (членів) вищезазначеного кооперативу, відсутнє будь яке рішення засідання членів правління кооперативу на прийняття її в члени цього кооперативу, ОСОБА_6 не видавалось посвідчення про її членство в кооперативі, вона не придбавала вищезазначені гаражі за особисті кошти.

Вказує, що інформація викладена у вищезазначеній довідці голови кооперативу спростовується копіями заяв ОСОБА_5 від 14.09.1999р. та 22.10.2008р. про виділення йому земельних ділянок під будівництво гаражів в гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт», на обох заявах стоять примітки за підписами голови кооперативу, що земельні ділянки під будівництво гаражів відповідно до заяв ОСОБА_5 йому були виділені; копією посвідчення виданого ГБК «Горизонт» ОСОБА_5, власнику гаражу НОМЕР_7, що він є членом зазначеного кооперативу; копіями квитанцій №№ 223,228,272 про сплату ОСОБА_5 внесків до кооперативу.

Наполягає, що довідка за підписом голови кооперативу «Горизонт» ОСОБА_31 про те, що відповідачка є власником гаражів НОМЕР_7 та НОМЕР_3 у зазначеному кооперативі не відповідає дійсності; власником вищезазначених гаражів є ОСОБА_5, а тому зазначені гаражі не є спільним сумісним майном померлого ОСОБА_7 та відповідачки та відповідно не входять до складу спадщини.

Крім того, пояснив, що свідоцтво про право власності на квартируАДРЕСА_1 видано в 2006 році, позивач звернувся з позовом після закінчення трьох років. Факт прийняття спадщини позивачем після смерті його матері не визнає.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що є членом ГБК «Горизонт», в цьому ГБК він будував два гаражі, ділянки під гаражі виділялися йому. Головою кооперативу на той час був ОСОБА_7 Він, ОСОБА_5, водієм не є, автомобіля у власності не має.

Третя особа приватний нотаріус Пахомова Н.І. до суду не прибула, подавала заяви про розгляд справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показала, що позивача та відповідачку знає, стосунки з ними нормальні. Проживає в будинкуАДРЕСА_1. Вона з 2007 року була членом правління кооперативу «Рассвет-15». Зі слів матері позивача ОСОБА_8 знає, що перший внесок робила вона за рахунок грошей наданих їй її батьками. Під час похорон ОСОБА_8 в 1980 році чула, як батько позивача казав останньому, що не буде приймати у спадщину квартиру АДРЕСА_1. На час смерті ОСОБА_8 в цій квартирі проживали позивач та його батько. Хто сплачував в подальшому пай за квартиру не знає, оформленням права власності на цю квартиру не займалася, для отримання права власності кооператив видавав довідку про те, хто та коли зробив внесок Не пам'ятає, щоб ОСОБА_1 звертався з питанням про внесок та з питанням про прийняття в члени кооперативу.

Як показала у судовому засіданні свідок ОСОБА_18, вона проживає поряд з позивачем по АДРЕСА_4. Позивач будинок, в якому проживає, перебудовував, казав, що перебудовує за свій рахунок. Чула, як батько позивача казав, що цей будинок після його смерті буде належати позивачу, висловлював намір переоформити будинок на позивача. В цьому будинку проживає позивач з дружиною та трьома дітьми.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що позивача та відповідачку знає, стосунки нормальні. Будинок АДРЕСА_4 будували дідусь та бабуся позивача, а 1/3 частину добудував позивач. Не бачив, щоб у добудові цього будинку приймала участь відповідачка. Чув, як батько позивача казав останньому, щоб той будував будинок та жив в ньому. Він, свідок, бачив, як батько позивача будував один - два гаражі в кооперативі, за чий рахунок, не знає. Чи казав ОСОБА_7 сину, як поступити з гаражами, не знає.

Як показала у судовому засіданні свідок ОСОБА_22, позивача та відповідачку знає, стосунки нормальні. Вона, свідок, є рідною сестрою ОСОБА_8 Внесок за квартиру АДРЕСА_1 робила мати позивача, гроші на цей внесок в сумі 3500 крб. при ній, свідку, надав батько померлої - ОСОБА_23 На час смерті ОСОБА_8 вартість квартири була сплачена не повністю. В спадщину, а саме в частину внеску після смерті ОСОБА_8, ніхто не вступав. Як в подальшому сплачувалася вартість квартири, не знає. Зі слів своєї мами знає, що другу половину грошей на внесок надавала вона. Між позивачем та померлим батьком спір стосовно цієї квартири не виникав.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показав, що позивача та відповідачку знає, стосунки нормальні, позивач доводиться йому, свідку, племінником, відповідачка є дружиною померлого ОСОБА_7 ОСОБА_8 є сестрою його, свідка, дружини. Останнього він, свідок, знав з 1976 року. В будинку АДРЕСА_4 проживали дідусь та бабуся позивача, після смерті яких у спадщину вступив ОСОБА_7 Останні роки в цьому будинку проживає позивач, який з дозволу батька перебудував будинок. Перебудова тривала значний час, в будинку жив позивач з дружиною та дітьми. Знає, що на внесок за кооперативну квартиру давала двічі рівними частками гроші мати ОСОБА_8 - в 1978 році та в восьмидесятих роках. Членом кооперативу була мати позивача, чи повністю вона сплатила вартість квартири, на знає. На час смерті матері, позивач проживав в квартирі, чи прийняв хтось спадщину після смерті ОСОБА_8, не знає. Знає, що у померлого в ГБК було два гаражі, які той будував за свій кошт, на кого відводилися земельні ділянки, не знає. Особисто бачив, як позивач привозив матеріали для будівництва по АДРЕСА_4, купляв цей матеріал.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показала, що позивача та відповідачку знає, позивач - це чоловік її, свідка, доньки. Позивач здійснював будівництво в будинку АДРЕСА_4, для чого брав кредити. Для цього будівництва вона, свідок, подарувала родині позивача в 2010 році гроші в сумі 5000 доларів США, письмово дарунок не оформлювала. ОСОБА_7 казав позивачу, щоб той проживав в будинку, не заперечував проти проведення перебудов, казав, що подарує позивачу цей будинок.

Як показала свідок ОСОБА_26, позивача та відповідачку знає з 1999 року, стосунки нормальні, є дружиною позивача. Будинок АДРЕСА_4 належав батьку позивача, останній дозволив позивачу з сім'єю жити в цьому будинку. Для перебудови цього будинку позивач брав кредит, її свідка, мати для цієї мети подарувала 5000 доларів США, передача цих грошей письмово не була оформлена. Батько позивача казав, що цей будинок буде належати позивачу та дітям позивача. Питання про спадкування квартириАДРЕСА_1 між позивачем та його батьком не виникало. Для проведення внутрішніх робіт у вказаному будинку наймали людей, усього витратили приблизно 100000 грн. Відповідачка бачила, яким був вказаний будинок до перебудови та яким став, казали, що перебудова зроблена добре.

Свідок ОСОБА_27 показала, що позивача знає з 1978 року, відповідачку з 1981 року, стосунки нормальні, є сусідкою по квартирі АДРЕСА_1. В цій квартирі проживали позивач та його батьки, а коли ОСОБА_8 померла, стала проживати відповідачка. Про те, хто здійснював внески, як вирішено було питання про спадщину після смерті ОСОБА_8, не знає. По АДРЕСА_4 проживали дідусь та бабуся позивача. Знає, що коли продали квартиру відповідачки, остання надавала гроші позивачу. Зі слів позивача знає, що останній робив ремонт будинку по АДРЕСА_4.

Як показав свідок ОСОБА_28, позивача та відповідачку знає, стосунки нормальні. Вона з 1978 року є сусідкою по квартирі АДРЕСА_1. Цю квартиру в 1978 році отримали подружжя ОСОБА_6. Хто проживав в квартирі після смерті матері позивача, як в подальшому відбувалося оформлення квартири, не знає. Відповідачка в цій квартирі проживає з березня 1981 року.

Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні показав, що позивача та відповідачку знає, стосунки нормальні. Він, свідок, з 2014 року є головою ГБК «Горизонт». Ділянку для будівництва гаражу може отримати люба особа, подавши заяву при прийом в члени кооперативу, яка розглядається на зборах. Відповідачка є членом кооперативу відповідно до списку членів кооперативу, коли саме остання стала членом кооперативу, не знає, її членську книжку не бачив. Раніше, як умовою прийняття до членів кооперативу, була наявність у особи автомобіля. До нього, свідка, головою кооперативу був ОСОБА_7, у якого малося три гаражі. Бачив, що два гаражі ОСОБА_7 будував власно.

Як показав свідок ОСОБА_29, позивача та відповідачку знає, стосунки нормальні. Він, свідок, є членом ГБК «Горизонт», де будував гаражі. Земельні ділянки під гаражі НОМЕР_7 та НОМЕР_3 виділені ОСОБА_5 Гараж НОМЕР_7 будував ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Гараж НОМЕР_8 будував він, свідок, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 При цьому ОСОБА_5 за свої гроші для будівництва купляв матеріали у вигляді гаражу. Знає, що гараж НОМЕР_3 обліковується за відповідачкою. Чи мав ОСОБА_5 автомобіль, не знає, останній перебував на будівництві з ранку до вечора.

Як показав свідок ОСОБА_30, позивача та відповідачку знає. Він, свідок, будував гараж в боксі НОМЕР_7, цю роботу оплачував ОСОБА_5 На той час йому, свідку, було 16 років, на будівництві він був не постійно.

У судовому засіданні також безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про народження ОСОБА_1 (т.№1, а.с.12), свідоцтво про смерть ОСОБА_7 (т.№1, а.с.13), заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини (т.№1, а.с.14), витяг з реєстру (т.№1, а.с.15), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (т.№1, а.с.16), договір дарування будинку АДРЕСА_4 (т.№1, а.с.17, 120), реєстр (т.№1, а.с.18), поверховий план (т.№1, а.с.19), технічний паспорт (т.№1, а.с.20, 119), свідоцтва про право на спадщину (т.№1, а.с.21, 22, 121), домова книга (т.№1, а.с.23,зв.-24), договір (т.№1, а.с.25-28), повідомлення від ЖБК №01 від 3 січня 2015 року (т.№1, а.с.29, 111), протокол зборів ЖБК від 26 листопада 1997 року (т.№1, а.с.30), свідоцтво про смерть ОСОБА_8 (т.№1, а.с.31, т.№2, а.с.69), статут ЖБК (т.№1, а.с.32-37), довідки ГБК (т.№1, а.с.38, 39), свідоцтво про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (т.№1, а.с.41), накладні, чеки, товарні чеки (т.№1, а.с.71-90), свідоцтво на автомобіль «ГАЗ» (т.№1, а.с.91), членська книжка (т.№1, а.с.92), квитанції про сплату внесків ОСОБА_7 (т.№1, а.с.93), заява ОСОБА_5 (т.№1, а.с.94), квитанції на ім'я ОСОБА_5 (т.№1, а.с.95), заява ОСОБА_5 (т.№1, а.с.97), договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 (т.№1, а.с.98), технічний паспорт (т.№1, а.с.99-100), витяги на квартиру АДРЕСА_3 (т.№1, а.с.101, 102), технічний паспорт (т.№1, а.с. 103-104), свідоцтво про право на спадщину (т.№1, а.с.105), витяг та свідоцтво про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.№1, а.с.106, 107), поверховий план, експлікація, зведений акт (т.№1, а.с.108, 109, 110), довідки ЖБК (т.№1, а.с.112, 113), відповідь на заяву ОСОБА_6, заява ОСОБА_6 до ЖБК (т.№1, а.с.114-115), акт про проживання (т.№1, а.с.116), витяг про реєстрацію будинку АДРЕСА_4 (т.№1, а.с.117), експлікація, (т.№1, а.с.118), витяг про реєстрацію, технічний паспорт, свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_5 (т.№1, 122-126), довідка стосовно квартири АДРЕСА_2 (т.№1, а.с. 137), копія спадкової справи (т.№1, а.с.143-176), повідомлення стосовно квартири АДРЕСА_7 (т.№1, а.с.179), висновок експерта (т.№2, а.с.3-39), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 (т.№2, а.с.66, т.№3, а.с.117), витяг про реєстрацію спадкової справи після ОСОБА_8 (т.№2, а.с.67, т.№3, а.с.118), повідомлення відносно квартири АДРЕСА_1 (т.№2, а.с.68), договори ОСОБА_1, квитанції (т.№2, а.с.70-198), довідки ЖБК (т.№2, а.с.213, 214), акт про проживання (т.№2, а.с.215), заяви ОСОБА_5, квитанції (т.№2, а.с.216-218), статут ГБК «Горизонт» (т.№2, а.с.219-221), витяг про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, свідоцтво (т.№3, а.с.116, 119), технічний паспорт, плани, експлікація, відомість на будинок АДРЕСА_4 (т.№3, а.с.135-139).

Під час розгляду справи заявлялися такі клопотання: витребування доказів, виклик свідків, призначення експертизи, про відкладення розгляду справи, надання часу для примирення які задоволені.

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами наступні: свідоцтво про народження ОСОБА_1 (т.№1, а.с.12), свідоцтво про смерть ОСОБА_7 (т.№1, а.с.13), свідоцтво про смерть ОСОБА_8 (т.№1, а.с.31, т.№2, а.с.69), свідоцтво про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (т.№1, а.с.41) так як ці докази стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме відкриття спадщини та кола спадкоємців.

Суд вважає належними доказами наступні: заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини (т.№1, а.с.14), витяг з реєстру (т.№1, а.с.15), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (т.№1, а.с.16), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 (т.№2, а.с.66, т.№3, а.с.117), витяг про реєстрацію спадкової справи після ОСОБА_8 (т.№2, а.с.67, т.№3, а.с.118), копія спадкової справи (т.№1, а.с.143-176), так як ці докази стосуються обставин, що підлягають встановленню, а саме дій з прийняття спадщини позивачем та відповідачкою.

Суд вважає належними доказами наступні: договір (т.№1, а.с.25-28), договори ОСОБА_1, квитанції (т.№2, а.с.70-198), так як ці докази стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме витрат позивача на ремонт будинку АДРЕСА_4

Суд вважає належними доказами наступні: договір дарування будинку АДРЕСА_4 (т.№1, а.с.17, 120), реєстр (т.№1, а.с.18), поверховий план (т.№1, а.с.19), технічний паспорт (т.№1, а.с.20, 119), свідоцтва про право на спадщину (т.№1, а.с.21, 22, 121), повідомлення від ЖБК №01 від 3 січня 2015 року (т.№1, а.с.29, 111), протокол зборів ЖБК від 26 листопада 1997 року (т.№1, а.с.30), статут ЖБК (т.№1, а.с.32-37), довідки ГБК (т.№1, а.с.38, 39), свідоцтво на автомобіль «ГАЗ» (т.№1, а.с.91), членська книжка (т.№1, а.с.92), квитанції про сплату внесків ОСОБА_7 (т.№1, а.с.93), заява ОСОБА_5 (т.№1, а.с.94), квитанції на ім'я ОСОБА_5 (т.№1, а.с.95), заява ОСОБА_5 (т.№1, а.с.97), договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 (т.№1, а.с.98), технічний паспорт (т.№1, а.с.99-100), витяги на квартиру АДРЕСА_3 (т.№1, а.с.101, 102), технічний паспорт (т.№1, а.с. 103-104), свідоцтво про право на спадщину (т.№1, а.с.105), витяг та свідоцтво про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.№1, а.с.106, 107), поверховий план, експлікація, зведений акт (т.№1, а.с.108, 109, 110), довідки ЖБК (т.№1, а.с.112, 113), відповідь на заяву ОСОБА_6, заява ОСОБА_6 до ЖБК (т.№1, а.с.114-115), витяг про реєстрацію будинку АДРЕСА_4 (т.№1, а.с.117), експлікація, (т.№1, а.с.118), витяг про реєстрацію, технічний паспорт, свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_5 (т.№1, 122-126), довідка стосовно квартири АДРЕСА_2 (т.№1, а.с. 137), повідомлення відносно квартири АДРЕСА_1 (т.№2, а.с.68), довідки ЖБК (т.№2, а.с.213, 214), заяви ОСОБА_5, квитанції (т.№2, а.с.216-218), статут ГБК «Горизонт» (т.№2, а.с.219-221), витяг про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, свідоцтво (т.№3, а.с.116, 119), технічний паспорт, плани, експлікація, відомість на будинок АДРЕСА_4 (т.№3, а.с.135-139) так як ці докази стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме того, яке саме майно є спадковим після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Суд вважає належним доказом домову книгу (т.№1, а.с.23,зв.-24), так як цей доказ стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме місця проживання позивача.

Суд вважає належним доказом висновок експерта (т.№2, а.с.3-39), так як цей доказ стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме вартості спадкового майна.

Суд вважає належними доказами наступні: накладні, чеки, товарні чеки (т.№1, а.с.71-90), так як ці докази стосуються обставин, що підлягають встановленню, а саме поліпшення спадкового майна.

Показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_22, суд вважає належними доказами, так як ці докази стосуються обставин, що підлягають встановленню, а саме внесення паю за квартиру АДРЕСА_1, бажання ОСОБА_7 успадкувати цю квартиру.

Показання свідка ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_27, суд вважає належними доказами, так як ці доказ стосуються обставин, що підлягають встановленню, а саме внесення паю за квартиру АДРЕСА_1, успадкування цієї квартири, проживання позивача в будинку по АДРЕСА_4, ремонту цього будинку, наявності у ОСОБА_7 гаражів.

Показання свідків ОСОБА_18, ОСОБА_21 та ОСОБА_25, суд вважає належними доказами, так як ці докази стосуються обставин, що підлягають встановленню, а саме перебудови будинку по АДРЕСА_4, проживання в цьому будинку позивача, намірів ОСОБА_7 щодо передачі цього будинку у власність позивача, побудови ОСОБА_7 гаражів.

Показання свідка ОСОБА_26, суд вважає належним доказом, так як цей доказ стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме перебудови будинку по АДРЕСА_4, проживання в цьому будинку позивача, намірів ОСОБА_7 щодо передачі цього будинку у власність позивача, спадкування квартири АДРЕСА_1.

Показання свідка ОСОБА_28, суд вважає належним доказом, так як цей доказ стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме того, хто є власником квартири АДРЕСА_1 та хто проживав в цій квартирі.

Показання свідка ОСОБА_31, суд вважає належним доказом, так як цей доказ стосується обставин, що підлягають встановленню, а саме порядку прийняття в члени кооперативу, членства відповідачки в ГБК, наявності у ОСОБА_7 гаражів.

Показання свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30, суд вважає належними доказами, так як ці докази стосуються обставин, що підлягають встановленню, а саме будівництва спірних гаражів.

Суд вважає акт про проживання (т.№1, а.с.116, т.№2, а.с.215), повідомлення стосовно квартири АДРЕСА_7 (т.№1, а.с.179), неналежними доказами, так як вони не стосуються предмету доказування.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази та показання свідків допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджена у судовому довідка (т.№1, а.с.38) про належність гаражів НОМЕР_3, НОМЕР_5 та боксу НОМЕР_7 у ГБК «Горизонт» є не достовірною, так як у судовому засіданні не добуто доказів, які підтверджують вказаний зміст довідки.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджена у судовому довідка (т.№1, а.с.39) про належність гаражу НОМЕР_4 у ГБК «Лада» є не достовірною, так як у судовому засіданні не добуто доказів, які підтверджують вказаний зміст довідки.

Довідку (т.№2, а.с.214) про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи в шлюбі повністю виплатили пай за квартиру АДРЕСА_1, не підтверджені належними доказами, а саме зазначенням хто саме та коли здійснив виплату. Тому суд вказану довідку не приймає до уваги.

Пояснення позивача про те, що ОСОБА_7 вніс останній внесок за квартиру АДРЕСА_1, не підтверджені належними доказами, а тому судом не приймаються до уваги.

Пояснення позивача про те, що після смерті ОСОБА_7 залишилося таке рухоме майно, як меблі, техніка, часі інкрустовані золотом 585 проби, печатка з каменем, не підтверджені належними доказами, а тому судом не приймаються до уваги.

Пояснення відповідачки про те, що ремонт будинку АДРЕСА_4 здійснювався за її кошти, передавала для ремонту 5900 доларів США та 3000 доларів США, не підтверджені належними доказами, а тому судом не приймаються до уваги.

Твердження представника відповідачки про те, що ОСОБА_7 став членом ЖБК «Рассвет-15», не підтверджені належними доказами, спростовуються довідкою (т.№1, а.с.111), згідно якої заяви про вступ ОСОБА_7 до кооперативу не мається. Тому це твердження є недостовірним і судом до уваги не приймається.

Твердження представника відповідачки про те, що ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_6 сплатили у повному обсязі пай за квартиру АДРЕСА_1, не підтверджені належними доказами, а тому судом не приймаються до уваги.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_7 станом на 1975 рік перебував в шлюбі з ОСОБА_8, позивач є дитиною вказаних осіб.

26 листопада 1977 року ОСОБА_8 була прийнята у члени ЖБК «Рассвет-15» та внесла 40 % вартості квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, на час її смерті разом із нею у квартирі були зареєстровані позивач і його батько.

Після смерті ОСОБА_8 із заявою про отримання спадку ОСОБА_7 не звертався, позивач 23 грудня 2015 року звернуся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1, 18 березня 2016 року у видачі свідоцтва на спадщину було відмовлено.

14 грудня 1991 року була повністю внесена вартість квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 з 9 серпня 1992 року перебуває у шлюбі з відповідачкою.

13 жовтня 1996 року ОСОБА_7 купив квартиру АДРЕСА_2.

Відповідачка з 3 червня 1999 року зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1.

2 квітня 2004 року ОСОБА_7 купив автомобіль ГАЗ.

17 березня 2006 року ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

7 листопада 2006 року ОСОБА_7 отримав в дар домоволодіння за адресою АДРЕСА_4.

Позивач з 8 серпня 2007 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4.

19 лютого 2009 року ОСОБА_7 в порядку спадкування отримав право власності на ? домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5.

22 липня 2013 року ОСОБА_7 в порядку спадкування отримав право власності на квартиру АДРЕСА_3.

ОСОБА_7 з 23 червня 1986 року є членом ГБК «Лада», місцем стоянки визначений гараж НОМЕР_4 блоку НОМЕР_7.

В ГБК «Горизонт» земельні ділянки під гаражі НОМЕР_3, НОМЕР_5, бокс НОМЕР_7 виділялися ОСОБА_5, будівництво цих гаражів здійснював ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Позивач за власний кошт здійснював ремонт та перебудову будинку АДРЕСА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7.

20 червня 2014 року позивач подав заяву до нотаріуса про те, що спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, прийняв. Таку ж заяву 12 червня 2014 року подала ОСОБА_6

Постановами нотаріуса від 11 грудня 2014 року та 14 січня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1, відповідно відмовлено у посвідчені свідоцтва про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5.

Постановою нотаріуса від 5 березня 2015 року ОСОБА_6 відмовлено у посвідчені свідоцтва про житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми КПШС України, ЦК України (1963 року), ЦК України (2003 року), СК України, Закону України "Про власність".

Як передбачено ст. 22 КПШС України, майно, нажите подружжям під час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Згідно ст. 28 КШПС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, частки його визнаються рівними. Як встановлено у судовому засіданні, під час перебування ОСОБА_7 в шлюбі з ОСОБА_8, остання 26 листопада 1977 року була прийнята у члени ЖБК «Рассвет-15» та внесла 40 % вартості квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, є підстави визнати, що вказаний внесок був спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8, їх частки є рівними і дорівнюють 20 процентам вартості вказаної квартири або 4/20 часткам цієї квартири. Тому позовні вимоги в частині визнання внеску спільною сумісною власністю в рівних долях за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст.549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, ЦК України (1963 року) не передбачав, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважався таким, що прийняв спадщину, як це передбачено ст.1268 чинним на цей ЦК України (2003 року), на той час для прийняття спадщини спадкоємцю потрібно було здійснити певні дії.

Як передбачено п. 43 Статуту житлово-будівельного кооперативу «Рассвет-15», пай померлого члену кооперативу переходить до його спадкоємців в установленому законом порядку; за спадкоємцями померлого члену кооперативу, які користувалися при житті спадкодавця жилим приміщенням, зберігається право користування ним в подальшому при умові вступу в кооператив; неповнолітній спадкоємець, як виключення, може бути прийнятим до кооперативу з тим, щоб до досягнення повноліття його права та обов'язки виконував опікун.

Таким чином, після смерті ОСОБА_8 позивач та ОСОБА_7 мали право на спадкування лише паю, а не частки квартири.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_8 не звертався з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернувся з заявою 23 грудня 2015 року до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1, 18 березня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено.

У судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 дійсно прийняли після смерті ОСОБА_8 спадкове майно, належне померлій, у тому числі частку паю. В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 вступили в управління або володіння вказаним спадковим майном, як це передбачав ЦК України (1963 року).

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлої ОСОБА_8, що складається з 10 % внеску вартості квартири АДРЕСА_1, що дорівнює 2/20 часткам цієї квартири, а саме: визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_8, на 10% першого внеску вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1, тобто 2/20 квартири; встановлення того, що 10% першого внеску вартості квартири, тобто 2/20 квартири за адресою: АДРЕСА_1, належала на праві приватної власності ОСОБА_7 та була отримана ним в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_8 є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Як передбачено ст.15 Закону України "Про власність" член житлового, житлово-будівельного, кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває права власності на це майно. Таким чином, моментом виникнення права власності на таке майно є момент фактичного внесення платежів на погашення кредиту, використаного на будівництво квартири чи іншого об'єкта.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 17 березня 2006 року, тобто перебуваючи в шлюбі з відповідачкою, на підставі рішення виконкому отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. У судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_7 був членом кооперативу, вніс залишок вартості цієї квартири. Тому підстав визнавати, що ця квартира є його особистою власністю, не мається. Суд вважає, що ця квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Враховуючи ту істотну обставину, що 40 % вартості квартири були сплачені під час перебування ОСОБА_7 в шлюбі з ОСОБА_8, суд вважає, що ОСОБА_7 належала не 1/2 частки цієї квартири, а 14/20 частки квартири, а доля ОСОБА_6 дорівнює 6/20 часткам квартири.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про встановлення того, що 4/5 (16/20) вказаної квартири, належала на праві приватної власності ОСОБА_7 шляхом сплати пайових внесків до вступу у шлюб з ОСОБА_6, є необґрунтованими.

13 жовтня 1996 року ОСОБА_7, перебуваючи в шлюбі з відповідачкою, купив квартиру АДРЕСА_2. 2 квітня 2004 року ОСОБА_7 купив автомобіль ГАЗ. Таким чином, квартира АДРЕСА_2 та автомобіль ГАЗ є спільною сумісною власністю, в рівних частках, ОСОБА_7 та відповідачки.

Як передбачено ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

22 липня 2013 року ОСОБА_7 в порядку спадкування отримав право власності на квартиру АДРЕСА_3.7 листопада 2006 року ОСОБА_7, під час шлюбу з відповідачкою, отримав в дар будинок АДРЕСА_4. 19 лютого 2009 року ОСОБА_7 в порядку спадкування отримав право власності на ? домоволодіння за адресою АДРЕСА_5. Таким чином, квартира АДРЕСА_3, будинок АДРЕСА_4 та ? домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 є особистою приватною власністю ОСОБА_7

Відповідно ст. 1216 ЦК України (2003 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України (2003 року), спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України (2003 року), у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України (2003 року), частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України (2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачка, які прийняли спадщину.

Спадковим майном після померлого є 14/20 частка квартири АДРЕСА_1, ? частка квартири АДРЕСА_2, ? частка автомобіля ГАЗ, квартира АДРЕСА_3, будинок АДРЕСА_4 та ? домоволодіння за адресою АДРЕСА_5, так як це майно є особистою приватною власністю ОСОБА_7 Таким чином, за позивачем та відповідачкою, за кожним окремо, належить визнати право в порядку спадкування на 7/20 часток квартири АДРЕСА_1. Отже, частка позивача має складати 7/20, а відповідачки 13/20 цієї квартири. Таким чином, позовні вимоги стосовно квартири АДРЕСА_1 підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає, що за позивачем та відповідачкою, за кожним окремо, належить визнати в порядку спадкування право на: 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, 1/4 частку автомобіля ГАЗ, ? частку квартири АДРЕСА_3, ? частину будинку АДРЕСА_4 та ? частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_5. Таким чином, позовні вимоги стосовно квартири АДРЕСА_2, автомобіля ГАЗ, квартири АДРЕСА_3, будинку АДРЕСА_4 та домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 підлягають повному задоволенню.

Обговорюючи питання про поділ як спадкового майна гаражів НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_5 у гаражно-будівельному кооперативі «Горизонт» та НОМЕР_4 у гаражно-будівельному кооперативі «Лада», суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.331 ЦК України (2003 року), право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У судовому засіданні не встановлено, що ці гаражі та матеріали, з яких вони побудовані, належали померлому ОСОБА_7 та право на їх набуто під час шлюбу з відповідачкою, не встановлено, з яких саме матеріалів побудовані ці гаражі. Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що земельні ділянки під гаражі НОМЕР_3, НОМЕР_5, бокс НОМЕР_7 в ГБК «Горизонт» виділялися ОСОБА_5, будівництво цих гаражів здійснював ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Таким чином, матеріали, з яких побудовані ці гаражі, не є спадковим майном після померлого ОСОБА_7, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Обговорюючи питання про визнання за позивачем права на будматеріали, що використані для прибудови будинку АДРЕСА_4, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до вимог ст.331 ЦК України (2003 року), право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст.376 ЦК України (2003 року), житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил; особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Як встановлено судом, за даними технічної документації та дослідження домоволодіння АДРЕСА_4, цей будинок має нову прибудову більшої площі, замість прибудов «а1» та «а2», ця зміна не зафіксована в плані БТІ будинку, тому нова прибудова є самочинним будівництвом. Як встановлено судом, прибудови будинку здійснював позивач. У судовому засіданні не встановлено, з яких саме матеріалів здійснено будівництво. Тому, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на матеріали, що використані для самочинного будівництва вказаної прибудови до домоволодіння.

Обговорюючи позовні вимоги щодо визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_3, квартирою АДРЕСА_1 та автомобілем ГАЗ, суд приймає до уваги наступне.

Як передбачено ст. 369 ЦК України(2003 року), співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суд прийшов до переконання, що за позивачем та відповідачкою, кожним окремо, належить визнати в порядку спадкування право на частку вказаних квартир та автомобіля, таким чином це майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідачки.

Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1, позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4. Таким чином, у судовому засіданні не встановлено, що між позивачем та відповідачкою існує спір щодо користування квартирою АДРЕСА_3, квартирою АДРЕСА_1. Тому позовні вимоги в частині визначення порядку користування вказаним квартирами є необґрунтованими.

Разом з тим, автомобіль ГАЗ є рухомою річчю, одночасне користування ним позивачем та відповідачкою є об'єктивно неможливим. Тому суд позовні вимоги щодо порядку користування вказаним автомобілем, вважає обґрунтованими.

Відтак, вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача та його представника, пояснення третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази та висновок експерта, суд на підставі ст. 12 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 13 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд приходить до переконання, що позов належить частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 22, 38 КПШС України, ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року), ст.ст. 331, 369, 376, 1216, 1217, 1261, 1267, 1268 ЦК України (2003 року), ст.ст. 57, 60, 70 СК України, ст.15 Закону України "Про власність", ст.ст. 2, 4, 12, 13, 133, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 40% пайового внеску вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1, що дорівнює 2/5 (8/20) частки квартири.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, а саме на 7/20 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: кімнати площею 17,2 кв.м., кімнати площею 9,1 кв.м., кімнати площею 10,2 кв.м., кухні площею 7,0 кв.м., коридору площею 5,1 кв.м., вбиральні площею 3 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., кладової площею 0,3 кв.м.,лоджії площею 2,5 кв.м., та лоджії площею 2,1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_6, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, а саме на: 13/20 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: кімнати площею 17,2 кв.м., кімнати площею 9,1 кв.м., кімнати площею 10,2 кв.м., кухні площею 7,0 кв.м., коридору площею 5,1 кв.м., вбиральні площею 3кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., кладової площею 0,3 кв.м., лоджії площею 2,5 кв.м., та лоджії площею 2,1 кв.м.

Визнати двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2., автомобіль «ГАЗ-31105», 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, спільним сумісним майном померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_6,

Визначити , що ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя належала 1/2 частка у спільному сумісному майні, а саме квартирі за адресою: АДРЕСА_2., автомобілі «ГАЗ-31105», 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частину двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2., що складається з: загальної площі 52,96 кв.м., житлової площі 29,6 кв.м., кімнати площею 16,9 кв.м., кімнати площею 12,7 кв.м., кухні площею 7 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м., передньої площею 3,4 кв.м., вбудованої шафи площею 0,8 кв.м., лоджії площею 1,96 кв.м., яка розташована на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2, що складається з: загальної площі 52,96 кв.м., житлової площі 29,6 кв.м., , кімнати площею 16,9 кв.м., кімнати площею 12,7 кв.м., кухні площею,7 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м., передньої площею 3,4 кв.м., вбудованої шафи площею 0,8 кв.м., лоджії площею 1,96 кв.м., яка розташована на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частку автомобіля «ГАЗ-31105», 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частку автомобіля «ГАЗ-31105», 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частку двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3., що складається з: двох кімнат загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., кімнати площею 16,9 кв.м., кімнати площею 0.2 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м., вбудованої шафи площею 0,2 кв.м., лоджії площею 2,1 кв.м., яка розташована на 3 поверсі дев'ятиповерхового будинку.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 частку двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3., що складається з: двох кімнат загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м., кімнати площею 16,9 кв.м., кімнати площею 0.2 кв.м., кухні площею 6,9 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 5,0 кв.м., вбудованої шафи площею 0,2 кв.м., лоджії площею 2,1 кв.м., яка розташована на 3 поверсі дев'ятиповерхового будинку.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право власності на 1/2 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, що складається із: будинку А-1, житловою площею 25,6 кв.м., загальною площею 46,2 кв. м.; кімнати площею 7,5 кв.м., кімнати площею 18,1 кв.м., веранди площею 5,7кв.м., коридору площею 2,6 кв.м., ванної площею 2.8 кв.м., кухні площею 9,5 кв.м., з господарськими побудовами: цегляною літньою кухнею Б. цегляним погребом В, з/б гаражем Д, парканом 3, водоколонкою І, замощенням ІІ.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право власності на 1/2 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4, що складається із: будинку А-1, житловою площею 25,6 кв.м., загальною площею 46,2 кв. м.; кімнати площею 7,5 кв.м., кімнати площею 18,1 кв.м., веранди площею 5,7 кв.м., коридору площею 2,6 кв.м., ванної площею 2,8 кв.м., кухні площею 9,5 кв.м., з господарськими побудовами: цегляною літньою кухнею Б, цегляним погребом В, з/б гаражем Д, парканом 3, водоколонкою І, замощенням ІІ.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право власності на ? частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5, що складається з: загальної площі 64,9 кв.м., житлової площі 27,1 кв.м., літньої кухні «А», сараю «Б», туалету «В», гаражу «Г», кімната №, огорожі 2,3.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право власності на ? частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5, що складається з: загальної площі 64,9 кв.м., житлової площі 27,1 кв.м., літньої кухні «А», сараю «Б», туалету «В», гаражу «Г», кімната №, огорожі 2,3.

Встановити порядок користування автомобілем «ГАЗ -31105», 2004 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1., НОМЕР_9 свідоцтво НОМЕР_10, виділивши ОСОБА_1 в користування зазначений автомобіль кожен день місяця, що кратний 4.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 березня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов