РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/27/18

Провадження № 2/700/122/18

13 лютого 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/27/18 провадження №2/700/122/18 за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28 лютого 2003 року в с. Федюківка Лисянського району Черкаської області помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої належить земельна ділянка площею 5,55 га в адмінмежах Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР № 047019, кадастровий номер :02:000:0157. ОСОБА_3 за життя заповіту не залишив. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом є його брати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відмовилися від прийняття свої частки спадкового майна. Позивач постійно проживав та доглядав за ОСОБА_3 до дня його смерті. Як єдиний спадкоємець за законом позивач звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. За таких обставин він змушений звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_3

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, просили суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять винести рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 28 лютого 2003 року в с. Федюківка Лисянського району Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СР № 214504 від 03.03.2003 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої належить земельна ділянка площею 5,55 га в адмінмежах Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР №047019, кадастровий номер :02:000:0157.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та фактично вступив в управління та володіння спадковим майно. Згідно з довідкою Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 21.11.2017 року № 187, ОСОБА_1 постійно проживав із померлим та доглядав за ним. Звернувшись до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріуса № 1524/02-31 від 08.09.2017 року позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку.

Тому, позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3, який помер 28 лютого 2003 року.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2003 р. у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З огляду на викладене, оскільки позивач не може оформити право власності на вищевказану земельну ділянку з причин відсутності правовстановлюючого документа, що стало підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії, іншим шляхом, ніж через суд, він не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на те, що позивач фактично прийняв спадщину, тому за ним необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, який помер 28 лютого 2003 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524-526,529, 534, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 5,55 га в адмінмежах Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧР № 047019, кадастровий номер :02:000:0157, виданого на імя ОСОБА_3, який помер 28.02.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб