Справа № 439/497/17 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/6841/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м.Львів

Колегія суддів Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,-

встановила:

20 квітня 2017 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування даною квартирою, зняття його з реєстраційного обліку та виселення з спірної квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 28 липня 2016 року між ним та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Згідно даного договору він прийняв у власність зазначене житло. Зазначає, що зареєстрував своє право на квартиру 28 липня 2016 року. Вказує, що крім ОСОБА_6 у спірній квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2, шлюб з яким розірвано рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2012 року. Стверджує, що з квартири виписалася лише ОСОБА_6, а відповідач відмовився вчиняти такі дії.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року задоволено позов ОСОБА_5

Ухвалено усунути перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування даною квартирою.

Виселено ОСОБА_2 з спірної квартири та знято з реєстраційного обліку.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що в договорі купівлі-продажу квартири, на підставі якого позивач набув право власності на спірну квартиру, не вказується про те, що відповідач чи продавець зобов»язаний звільнити житлове приміщення до певного строку. Зазначає, що раніше володів квартирою на праві приватної власності, зареєструвався в квартирі законно, самовільно її не займав. Ця квартира є єдиним його житлом, отже не має підстав для його виселення. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, в чинній на час ухвалення рішення редакції, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 10, 58-60 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1. У ній зареєстрований та проживає ОСОБА_2 28 липня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7

Право власності ОСОБА_5 на кватиру зареєстровано 28 липня 2016 року, про що йому видано «Інформаційну довідку № 64805547 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна».

ОСОБА_5 виготовлено технічну документацію на квартиру.

Є встановленим, що ОСОБА_2 відмовляється виписатися з квартири, хоча для ОСОБА_5 він є сторонньою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 цього ж кодексу передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що права позивача як власника спірної квартири, є порушеними та підлягають судовому захисту, оскільки відповідач не має права обмежувати права власника на цю квартиру.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висноку про задоволення позову.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Залишити рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 20 березня 2018 року.

Головуючий______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________О.Ф. Павлишин