Справа № 373/3448/13-ц Головуючий у І інстанції Кисіль О. А.
Провадження № 22-ц/780/1535/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 26 22.03.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - Березовенко Р.В., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 09 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 09 лютого 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на яку має право ОСОБА_4.

На обґрунтування постановленої ухвали, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_2 не являється боржником по справі №373/3448/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, а зазначений будинок в заяві про забезпечення виконання рішення суду є спільним майном подружжя.

При цьому, ОСОБА_4 надавав згоду на купівлю вказаного будинку, який був придбаний в інтересах сім'ї, а тому слід вважати, що ОСОБА_4 належить 1/2 частина зазначеного будинку та невжиття заходів забезпечення може утруднити, зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 09 лютого 2018 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 6 ст. 431 ЦПК України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, згідно заочного рішення Яготинського районного суду Київської області від 17 березня 2014 року по справі №373/3448/13-ц з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто 177 619,15 грн. боргу за договором позики із врахуванням 3% річних та індексу інфляції, 1 800 грн. судового збору, 4 000 грн. - за надання правової допомоги ( а.с. 9-10 ).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження на виконанні у Яготинському районному управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий лист №373/3448/13-ц, виданий 29 квітня 2014 року про стягнення вказаних вище сум з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ( а.с. 10 зв. )

29 січня 2018 року, з метою виконання зазначеного судового рішення заступник начальника відділу Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду із поданням про визначення частки боржника у спільній сумісній власності, де просив,

визнати частку майна ОСОБА_4 у будинку за АДРЕСА_1 яким він володіє спільно з ОСОБА_2, визнавши за ОСОБА_4 право власності на ? частину будинку за АДРЕСА_1

зобов'язати ОСОБА_4 здійснити державну реєстрацію права власності на ? частину будинку за АДРЕСА_1 ( а.с. 11-12 ).

Разом з цим, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою у справі №373/3448/13-ц, в якій просив, з метою виконання рішення суду, накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 2 ).

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 09 лютого 2018 року подану заяву ОСОБА_3 задоволено частково і накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на яку має право ОСОБА_4. ( а.с. 14-15 ).

Постановляючи ухвалу з цього приводу, місцевий суд, з точки зору суду другої інстанції, повністю дотримався вимог ст.ст. 150, 431 ЦПК України.

При цьому, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, враховуючи наявне рішення та подану заяву, з метою його виконання, правомірно наклав арешт на ? частину майна щодо якого заступник начальника відділу Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду із поданням про визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 60, 61, 70, 73, 386 СК України, ст.ст. 190, 370 ЦК України, ст.ст. 151-153 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції.

Окрім іншого, СК України не містить ст. 386, як зазначає про це апелянт.

Доводи апелянта, що при забезпеченні позову судом було порушено вимоги співмірності, на переконання апеляційного інстанції, не спростовують висновків місцевого суду про часткову обґрунтованість поданої заяви, оскільки судом не вирішувалося питання забезпечення позову, а були вжиті заходи, передбаченні ст. 150 ЦПК України, з метою забезпечення виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про те, що звернення стягнення на частку у праві спільної сумісної власності подружжя можливе лише у разі виділення її в натурі, поділ спільного майна подружжя не проводився та воно ( майно ) знаходиться у спільній сумісній власності, про фактичну зміну режиму власності, що визначення частки та виділ її в натурі є різними за наслідками юридичними діями, заявником не підтверджено жодним доказом існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не спростовують висновок суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення поданої заяви.

Окрім цього, посилання апелянта, на те, що судом першої інстанції при вирішені питання щодо накладення арешту не було її залучено до участі у справі не слугують підставою для задоволення апеляційних вимог, оскільки, вона скористалася своїми процесуальними правами в повній мірі під час апеляційного розгляду справи.

Також, доводи відзиву ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ( а.с. 35-36 ), зокрема, про те, заявник звернувся із заявою про вжиття заходів, передбачених ст. 150 ЦПК України, з метою виконання судового рішення, на переконання апеляційної інстанції та з врахуванням викладеного, свідчать про наявність правових підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 09 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Р.В. Березовенко

О.П. Коцюрба