Провадження № 2/185/1136/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О, з участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житло

В С Т А Н О В И В

27.12.2017 р. позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, про визнання права власності на житло, який 09 січня 2018 року уточнили, відповідно до якого просили визнати право власності на квартиру загальною площею 68,5 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в рівних частках (1/4) за кожним, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного і посвідченого Павлоградською товарною біржою 12 березня 1996 року, реєстраційний № 3/33-НД.

В обґрунтування позову посилалися на те, що 12 березня 1996 року ОСОБА_1 та її чоловіком, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, згідно із яким вони придбали у ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які також діяли в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10, трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 68,5 м.кв. вартістю 400 000 000 крб. Вказана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва на право власності, виданого житловим відділом м. Павлограда № 8840 від 22.02.1996 р. зареєстрованого в БТІ м. Павлограда за № 10-10-1. Цей договір купівлі-продажу було укладено і зареєстровано Павлоградською товарною біржою 12 березня 1996 року реєстраційний № 3/33 - НД. Згідно довідки КП Павлоградське МБТІ від 26.05.2015 року станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року справа №185/8118/15-ц визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4, зареєстрований Павлоградською товарною біржою 12 березня 1996 року реєстраційний № 3/33 - НД. Після розгляду судової справи у 2015 році оригінал договору купівлі-продажу ними, власниками квартири, було загублено. На теперішній час виникла необхідність реєстрації права власності на житло, проте, коли вони звернулися до реєстратора виконавчого комітету Павлоградської міської ради, їм в цьому було відмовлено в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Вони змушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житло, тому що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу не дає їм можливості вільно розпоряджатися своїм майном.

Позивачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду від них надійшли заяви, відповідно до яких, останні просили суд розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі на підставах викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду від неї надійшла заява, відповідно до якої, остання просила суд розглядати справу за її відсутності, та покладається у вирішенні справи на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить по 1/4 частині майна на кожного (за видом власності спільна часткова): квартири АДРЕСА_5 (арк.с.46). Оригінал договору купівлі-продажу власниками квартири, було загублено., Реєстратором виконавчого комітету Павлоградської міської ради, позивачам було відмовлено в реєстрації права власності на житло, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.263,264,265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житло - задовольнити.

Визнати право власності на квартиру загальною площею 68,5 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в рівних частках (1/4) за кожним, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного і посвідченого Павлоградською товарною біржою 12 березня 1996 року, реєстраційний № 3/33-НД.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_11