АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

іменем України

06 березня 2018 року

м. Харків

справа № 640/12484/17

провадження № 22-ц-/790/561/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П.,Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

позивач ОСОБА_3

позивач ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_5 міська рада

відповідач ОСОБА_6 комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_5 міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2017 року (суддя Попрас В.О.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_6 комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_6 комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ОСОБА_5 міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування вимог зазначали, що з 1990 року вони проживають у комунальній квартирі АДРЕСА_1. З 2001 року у вищезазначеній квартирі також проживав ОСОБА_7 Позивачі доглядали за ним до дня смерті, забезпечували його усім необхідним, у тому числі ліками, здійснювали платежі за комунальні послуги та брали на себе всі витрати, пов'язані з побутом. Також за кошти позивачів було проведено ремонт вікон всієї квартири. 25.10.2009 року ОСОБА_7 помер. Позивачі здійснили його поховання. Вважають, що вони проживали однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_7 більше п'яти років до часу відкриття спадщини та є спадкоємцями четвертої черги.

Просили встановити факт проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 однією сімєю з ОСОБА_7, який помер 25.10.2009 року, у період з 2001 року по день смерті ОСОБА_7 та визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 спадкоємцями четвертої черги за законом.

Позивачі та представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Представник ХМР проти позову заперечував.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01.11.2017 року відмовлено в задоволені позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для задоволення позову є всі підстави.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи позивачам в задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ними не доведений факт проживання з ОСОБА_7однією сімєю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить 51/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 42 ).

Інші 49/100 частин комунальної квартири належать ОСОБА_7 ( а.с. 45 46 ).

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

ОСОБА_7 помер 25.10.2009 року ( а.с. 21 ).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Доказів на підтвердження того, що позивачі та ОСОБА_7 проживали однією сімєю ними не надано.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Посилання в позовній заяві та апеляційній скарзі на те, що ними придбавалися продукти харчування, ліки для ОСОБА_7 та за власний рахунок були замінені вікна у всій квартирі судовою колегією не приймаються.

Придбання продуктів чи ліків, сплата рахунків за надані комунальні послуги та виконання певних доручень не свідчить про ведення спільного господарства з померлим, наявність спільного з ним бюджету чи взаємних прав та обовязків.

Крім того, рішенням Київського районного суду міста Харкова від 27.01.2017 року належні ОСОБА_7 49/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_1 визнано відумерлою спадщиною та передано до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383,384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 березня 2018 року.

Головуючий суддя Сащенко І.С.

Судді

ОСОБА_8

ОСОБА_9