Справа № 527/2463/17
провадження 2/527/104/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Левицької Т.В.,
при секретареві - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини,
В С Т А Н О В И В :
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, згідно направленої телефонограми прохала проводити судове засідання без її участі, позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Відповідно до ст. ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 05.07.2013 року.
Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 190976 від 12.12.2013 року.
Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.09.2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, 30.11.2013 року визначено з матірю ОСОБА_1.
Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.
Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.
Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).
Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.
В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину,вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Позивачем ОСОБА_1 надано документи про здійснені нею додаткові витрати на тримання малолітнього сина ОСОБА_4, а саме:
з 01 вересня 2016 року по 10.01.2017 року включно син ОСОБА_4 відвідував сімейний центр «Мері Поппінс», загальна сума індивідуальних послуг складає 9523,00 грн, що підтверджується довідкою від 27.06.2017 року;
з грудня 2017 року і по теперішній час син відвідує спортивний клуб «Спорт лайф», вартість абонемента складає 2190,00 грн, що підтверджується договором про надання спортивно-оздоровчих послуг №КМЧ 5882 від 19.12.2016 року та товарним чеком на суму 2190,00 грн.
В решті вимог позивачки, які стосувалися понесених нею витрат на відвідування сином дитячого садка в сумі 1654,20 грн, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі витрати відповідно до положень ст. 185 СК України не є додатковими витратами, а є основними витратами по утриманню дитини, які повинні покриватися за рахунок доходу позивачки та аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Крім того, суд вважає, що позивачем не надано суду обґрунтування необхідності понесених додаткових витрат, повязаних з придбанням путівки до Туреччини, оскільки вказані витрати відносяться до загального розвитку дитини і є добровільним волевиявленням одного з батьків.
Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто, з урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 43,4 %, то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частково підлягають відшкодуванню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 277,76 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 180, 185 СК України, ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКППП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 додаткові витрати, понесені на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в сумі 5856 (пять тисяч вісімсот пятдесят шість) гривень 50 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 277,76 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошеннядо Апеляційного суду Полтавської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Т. В. Левицька