Провадження № 2/325/128/2018
Справа № 325/205/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

14 лютого 2018 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приазовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування тимчасового обмеження,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати тимчасове обмеження виїзду за межі України, застосоване ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 13.12.2016 року.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконанні Приазовського ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження з примусового стягнення з фермерського господарства «Байбара» заборгованості на підставі наказів Господарського суду Запорізької області. За поданням державного виконавця ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 13.12.2016 року ОСОБА_1 як керівника фермерського господарства-боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, в порядку ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинній до 15.12.2017 року). Відповідно до рішення власника № 19 від 14.12.2017 року відбулась зміна керівника і головою призначено ОСОБА_4, а тому підстави для продовження дії тимчасового обмеження відпали. Листом Приазовського ВДВС ГТУЮ від 28.12.2017 року відділ державної виконавчої служби відмовив ОСОБА_1 у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. У зв'язку з цим, позивач просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перевіривши позовну заяву і додані до неї документи, суддя вважає, що у відкритті провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з позову, підставою для звернення позивача до суду є неправомірна відмова у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України органом державної виконавчої служби, який діє в порядку примусового виконання судового рішення.

При цьому, з наведених позивачем підстав і предмета позову суд не вбачає наявності між позивачем і відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, спору цивільного характеру або цивільно-правових відносин.

Спір між позивачем і органом державної виконавчої служби виник не з цивільно-правових відносин, а пов'язаний з виконанням відділом ДВС своїх публічних повноважень в порядку виконання судових рішень.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця в порядку виконання, зокрема, судового рішення, регулюється Розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Як роз'яснено в п. 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Крім того, частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суддя приходить до переконання, що в даному випадку між позивачем та відповідачем відсутній цивільно-правовий спір, оскільки орган державної виконавчої служби в порядку примусового виконання судового рішення діє як суб'єкт владних повноважень, що виключає розгляд справи в порядку позовного цивільного судочинства.

У зв'язку з цим, позивач має можливість реалізувати своє право на доступ до правосуддя шляхом подання скарги на дії державної виконавчої служби в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, або має право звернутися із зазначеним позовом до відповідного адміністративного суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 19, 186, 260, 261, 263 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приазовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування тимчасового обмеження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.В. Діденко