Справа № 597/1145/18
Провадження № 2/597/382/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Шевчук В.М.

за участю секретаря Николайчук З.М.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Заліщики цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення в її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу син ОСОБА_5 проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітноього сина, хоча зобов'язаний це робити. Зазначені обставини створюють певні труднощі для забезпечення належної підтримки для нормального розвитку та харчування дитини.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на утримання ОСОБА_5.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, оскільки його заробіток є незначним та у другому шлюбі в нього народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває на його утриманні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

25 листопада 2011 року сторони по справі зареєстрували свій шлюб, який розірвано рішенням Запліщицького районного суду № 597/435/15-ц від 30.04.2015 року. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.12.2012 року, актовий запис № 4.

В судовому засіданні встановлено, що дитина сторін ОСОБА_5 проживає разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_1.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Заліщицькому відділенні Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області як фізична особа - підприємець з 26.01.2016 року.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_3 належить на праві власності житловий будинок, загальною площею 69,3 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_2 Заліщицького району Тернопільської області, та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 Заліщицького району Тернопільської області.

У судовому засіданні встановлено та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 30 липня 2016 року підтверджено, що у другому шлюбі з ОСОБА_7 у відповідача ОСОБА_3 народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Відповідно до ч. 1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відновідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Натомість, судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 у повному обсязі надає матеріальне утримання неповнолітньому сину ОСОБА_5, таким чином, фактично одноособово несе батьківські обов'язки обох сторін.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, у відповідності до вимог ст.182 Сімейного кодексу України, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ОСОБА_5, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_3, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу, його доходи і матеріальне становище, та вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354 ч.1 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.180 - 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки с.Головчинці Заліщицького району Тернопільської області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.09.2018 року або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору на рахунок 9160, , отримувач коштів УК у Заліщицькому районі, банк отримувача: ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 2203010.

Рішення про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

В. М. Шевчук