Справа № 419/4203/17
Провадження № 2/419/134/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О.М.,

при секретарі - Логвиновій О. А..,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бахмутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бахмутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_5, який проживав в АДРЕСА_1. На момент відкриття спадщини ОСОБА_5 був зареєстрований за вказаною адресою разом з позивачкою, його дружиною ОСОБА_1, донькою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2.

Будинок, у якому проживала сім'я позивачки, належить ОСОБА_7, матері ОСОБА_5, та ОСОБА_8, матері ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. На момент смерті ОСОБА_8 разом з нею проживала та була зареєстрована її донька ОСОБА_7. Таким чином, ОСОБА_7 фактично вступила у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_8, і тому вважається такою, що прийняла її спадщину. Свої права на спадщину ОСОБА_8 ОСОБА_7 не оформляла.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. На момент смерті ОСОБА_7 з нею проживали та були зареєстровані її син - ОСОБА_5, дружина ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_1, та діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Тому ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступив у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_7 та вважається таким, що прийняв її спадщину. Свої права на спадщину ОСОБА_7 ОСОБА_5 не оформляв.

На даний час будинок АДРЕСА_1 за документами належить померлим ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги за законом є позивачка та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Інших спадкоємців першої черги немає. Оскільки на момент смерті ОСОБА_5 позивач та відповідачі, проживали разом з ним, то вважаються такими, що фактично прийняли спадщину ОСОБА_5, але до цього часу ніхто свої права не оформлював.

Позивач звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, але отримала відмову, оскільки у наданих позивачем документах існує розбіжність у написанні даних ОСОБА_7, у свідоцтві про народження якої не повністю записані дані про її матір ОСОБА_8. Крім того, відповідачі не бажають оформляти спадкові права на майно, що перешкоджає позивачу здійснювати свої права відносно цього майна. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за захистом своїх прав.

Позивач - ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення.

Представник відповідача Бахмутівської сільської ради - Щурова Т. М. в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6), який проживав в АДРЕСА_1. На момент відкриття спадщини ОСОБА_5 був зареєстрований за вказаною адресою разом з позивачкою, його дружиною ОСОБА_1, донькою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Бахмутівської сільської ради № 2158 від 19.12.2017 р. (а.с. 7).

Будинок, у якому проживала сім'я позивачки, належить ОСОБА_7, матері ОСОБА_5, та ОСОБА_8, матері ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок (а.с. 12).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). На момент смерті ОСОБА_8 разом з нею проживала та була зареєстрована її донька ОСОБА_7, що підтверджується довідкою Бахмутівської сільської ради № 1218 від 07.11.2016 р. (а.с. 14). Таким чином, ОСОБА_7 фактично вступила у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_8, і тому вважається такою, що прийняла її спадщину. Свої права на спадщину ОСОБА_8 ОСОБА_7 не оформляла.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). На момент смерті ОСОБА_7 з нею проживали та були зареєстровані її син - ОСОБА_5, дружина ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_1, та діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, , що підтверджується довідкою Бахмутівської сільської ради № 1219 від 07.11.2016 р. (а.с. 18). Тому ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступив у володіння спадковим майном, що залишилося після смерті ОСОБА_7 та вважається таким, що прийняв її спадщину. Свої права на спадщину ОСОБА_7 ОСОБА_5 не оформляв.

На даний час будинок АДРЕСА_1 за документами належить померлим ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги за законом є позивачка ОСОБА_1, як його дружина, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8) та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 20, 22), та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 21). Інших спадкоємців першої черги немає. Оскільки на момент смерті ОСОБА_5 позивач та відповідачі, проживали разом з ним, то вважаються такими, що фактично прийняли спадщину ОСОБА_5, але до цього часу ніхто свої права не оформлював.

Позивач звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, але отримала відмову, оскільки у наданих позивачем документах існує розбіжність у написанні даних ОСОБА_7, у свідоцтві про народження якої не повністю записані дані про її матір ОСОБА_8. Крім того, відповідачі не бажають оформляти спадкові права на майно, що перешкоджає позивачу здійснювати свої права відносно цього майна. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки спадщина відкрилась у 1997 році та не була прийнята до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963, який діяв на час смерті ОСОБА_5, було визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, до числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Оскільки позивач є дружиною спадкодавця, то відповідно до положень ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, вона є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, стаття 549 ЦК містить перелік дій, які свідчать про прийняття спадщин. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач не подавала заяву до нотаріальної контори про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилось після чоловіка ОСОБА_5, оскільки вона, фактично прийняла спадщину чоловіка, бо на момент його смерті вони мешкали разом.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входь усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування".

Згідно п.3 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.01.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У зв'язку з розбіжностями у документах у написанні даних ОСОБА_7, у свідоцтві про народження якої не повністю записані дані про її матір ОСОБА_8, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача у частині встановлення факту родинних відносин.

Позивачем доведено відсутність у неї можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину та оформлення свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку, зокрема й шляхом його визнання.

З урахуванням вищенаведеного, суд вбачає законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки остання є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка першої черги за законом та за заповітом, підтвердила належними доказами, обставини, викладені в позові, та відсутність можливості вирішення даного спору в нотаріальному порядку. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 525, 527, 529, 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст. 16, 328. 392, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1261, 1268, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п.3 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.01.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бахмутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Бахмутівка Новоайдарського району Луганської області, була донькою ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Бахмутівка Новоайдарського району Луганської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. № НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме на:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, у складі якого: А1Жа,а1 - житловий будинок, загальною площею - 62,60 кв. м., житловою площею - 47,60 кв. м., Б1Ж,б,б1 - житловий будинок, загальною площею - 43,40 кв. м., житловою площею - 27,70 кв. м., В, Г, М, Н - сараї, Д - погріб, Е, П - навіси, О - літній душ, У - вбиральня, №1-№3 -споруди.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. М. Іванова