ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2018 року

м.Харків

справа № 619/3113/13-ц

провадження № 22-ц/818/223/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 травня 2018 року, постановлене під головуванням судді Жорняк О.М., в залі суду в м. Дергачі Харківської області,-

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не підписував кредитного договору, а через втрату паспорта кредитний договір укладено невідомою особою, не відповідає вимогам закону, оскільки сам відповідач не оспорює вказаного договору та не порушує питання про його недійсність з підстав того, що він його не підписував. Вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 01.06.2013 року становить 72 333,38 грн.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надала відзив на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 травня 2018 року - залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір від 06.06.2007 року був укладений невідомою особою за копією паспорта відповідача, оригінал якого на момент укладення договору був втрачений. Вважав, що відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 06 червня 2007 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9615,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З наданих позивачем матеріалів, як додатку до кредитного договору, вбачається, що кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено на підставі паспорта серії НОМЕР_1, виданого Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВС України в Харківській області від 02.02.2000 року.

Разом з тим встановлено, що 22 листопада 2005 року паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВС України в Харківській області від 02.02.2000 року було втрачено відповідачем (а.с.64). У зв'язку з цим 18 січня 2006 року ОСОБА_2 отримав новий паспорт серії НОМЕР_2 (а.с.68).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для вирішення питання, чи підписував він кредитний договір від 06 червня 2007 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року клопотання ОСОБА_2 задоволено. Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства Внутрішніх Справ України. На вирішення експертизи поставлено питання: чи підписував ОСОБА_2 заяву позичальника від 06 червня 2007 року?

На клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» надав оригінал «Заяви позичальника» від 06.06.2007 року (а.с. 129).

Відповідач ОСОБА_2 вільних зразків підпису та експериментальних зразків підпису не надав.

06 листопада 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, в межах наданих їй повноважень, просила залишити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи без розгляду. Зазначила, що відповідач відмовляється від призначення експертизи.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 не укладав і не підписував кредитний договір від 06.06.2007 року, - відповідачем суду не надано. Ті обставини, що раніше він втратив паспорт, який був наданий при укладенні кредитного договору, не свідчать про те, що вказаний договір був укладений не відповідачем, а іншою особою.

Кредитний договір від 06.06.2007 року, укладений між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2, недійсним не визнаний.

Тому підстав для відмови у позові за зазначеними мотивами колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав того, що кредитний договір від 06.06.2007 року був укладений невідомою особою за копією паспорта відповідача.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що станом на 01 червня 2013 року заборгованість за кредитним договором від 06.06.2007 року становить 72333,38 грн., з яких:

-9615,60 грн. - заборгованість за кредитом;

-25895,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2769,36 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

30132,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг:

-500 грн. - штраф (фіксована частина);

-3420,64 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Апелянт, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення до апеляційної скарги, вказував, що заборгованість відповідача за кредитним договором від 06.06.2007 року станом на 01 червня 2013 року, яка підлягає стягненню за три роки (з 01.06.2010 року по 01.06.2013 року) та стягнення пені за один рік (з 01.06.2012 року по 01.06.2013 року), складає 17409,91 грн., з яких:

- 9615,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту,

- 5802,12 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом,

- 807,73 грн. - комісія,

- 1184,46 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

При цьому заборгованість за відсотками та пені підлягає стягненню в межах строків позовної давності, тобто за відсотками за останні три роки до моменту звернення позивача до суду, а за пенею - за останній рік до моменту звернення позивача до суду, на підставі письмових пояснень позивача, поданих до суду апеляційної інстанції.

Позовні вимоги щодо стягнення штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 3420,64 грн. - штраф (процентна складова), - задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом встановлено, що штраф і пеня нараховані банком за одні і ті ж порушення, а тому колегія суддів вважає, що стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Правові підстави до стягнення штрафу відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1808,33 грн., з яких: 723,33 грн. - сплачені при подачі позовної заяви, 1085 грн. - при подачі апеляційної скарги (а.с.1, 97).

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06.06.2007 року у розмірі 17409,91 грн., з яких: 9615,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5802,12 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 807,73 грн. - комісія, 1184,46 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1808,33 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 14.11.2018 року.