Справа № 274/4995/17
Провадження № 2/0274/967/18
Рішення

Іменем України

( заочне)

20.03.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі : головуючого - судді Вдовиченко Т.М., зха участі секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В с т а н о в и в :

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить шлюб, зареєстрований 06.09.2005 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між ним та відповідачкою ОСОБА_2, розірвати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини між ними з відповідачкою припинені вже досить тривалий час, основна причина розлучення це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідачка проживає окремо від нього та дітей, родиною не цікавиться. За таких обставин примирення неможливе, розлучення є необхідним та виваженим кроком.

В судове засідання сторони не з"явилися . Позивач надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання також не з"явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить судова розписка яка міститься в матеріалах справи. Під час підготовчого судового засідання відповідачка проти розірвання шлюбу категорично заперечувала, обґрунтувати мотиви свого заперечення не змогла.

Позивач не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони 06.09.2005 року зареєстрували шлюб в Бердичівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області , про що зроблено відповідний актовий запис № 510 ( а.с. 5).

Під час шлюбу в них народилось двоє дітей : дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із відповідачем ( а.с.6-7).

Як пояснив позивач в підготовчому судовому засіданні відповідачка протягом трьох років проживає окремо від нього та дітей, їхнім життям не цікавиться, зберегти родину не намагається. На даний час в провадженні Бердичівського міськрайонного суду знаходиться на розгляді цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно їхніх дітей.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу , суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , інтересам неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,189,197-200,206,258-259,263-265,268,273,280-284 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області 06.09.2005 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 510 , розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий