Дата документу 07.02.2018
Справа № 320/7410/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.11.2014,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.11.2014 у розмірі 13109,74 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. Зазначає, що 12.11.2014 з відповідачкою був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору за нею виникла заборгованість, яка станом на 10.08.2017 становить 13109,74 грн. і складається з: 1012,80 грн. тіло кредиту; 3781,02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7215,46 грн. нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 600,46 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до позову ним було долучено клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає частково, зазначила, що не мала можливості погашати кредит через хворобу, просить це врахувати при винесені рішення та зменшити суму заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено наступне.

12.11.2014 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н від 12.11.2014. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. /а.с. 10/.

Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачці кредит у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф).

Судом встановлено, що відповідачка вносила щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості.

Таким чином, за нею виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 10.08.2017 становить 5894,28 грн. і складається з: 1012,80 грн. тіло кредиту; 3781,02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 600,46 грн. - штраф (процентна складова).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, процентів та штрафів є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами, та вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у вищевказаному розмірі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені, суд виходить з наступного.

Як зазначалося, у відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф).

Покладання на відповідача, окрім штрафів, ще й обовязку сплати пені у розмірі 7215,46 грн., суд вважає подвійним стягненням неустойки, оскільки питання щодо сплати неустойки за порушення зобовязання за кредитним договором вирішено шляхом стягнення штрафів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який, у відповідності до положень ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині стягнення суми 7215,46 грн., зазначеної позивачем, як нарахована пеня.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір на суму 1600, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM1B6VMI від 21.09.2017 /а.с.1/, тому суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530, 549, 611, 629 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.11.2014 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», розташованого за адресою: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094 (р/р 3111, , МФО 305299) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.11.2014 в розмірі 5894 /пять тисяч вісімсот девяносто чотири/ гривні 28 копійок, яка складається з: 1012,80 грн. тіло кредиту; 3781,02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 600,46 грн. - штраф (процентна складова), та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 /однієї тисячі шестисот/ гривень 00 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова