Справа № 331/6649/17
Провадження № 2/331/130/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Жукової О.Є.

при секретарі - Хащук В.Д.

за участю позивача- ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , в якому просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 меблі, побутову та комп»ютерну техніку, яка була надана відповідачу у тимчасове користування на час спільного проживання відповідача та її сина ОСОБА_5.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що її син ОСОБА_5 знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Шлюб було зареєстровано у вересні 2015 р. Після народження у них дитини у травні 2016 р. в їх сім'ї стосунки різко погіршилися та на теперішній час вони живуть окремо.

На час спільного проживання її сина та відповідачки позивачка надала їм у тимчасове користування наступні речі, що були придбані за її особисті кошти :

-Диван коричневого кольору, придбано у 2012 р. вартістю 700 грн.;

-Персональний комп'ютер придбаний у 2006 р. неодноразово модернізований вартістю 2000 грн;

-Комп'ютерний монітор Самсунг вартістю 600 грн;

-Стіл для комп'ютера придбаний у 2008 р. вартістю 931 грн;

-Крісло "Брідж" для комп'ютера придбано у 2011 р. вартістю 500 грн;

-Холодильник 2-х камерний „Індезит" придбано у 2017 р. вартістю 6089 грн.;

-Пральна машина „Беко" придбана у 2016 р. вартістю 6031 грн.;

-Мікрохвильова піч „Еленберг" придбано у 2017 р. вартістю 1200 грн.;

-Акустична система для комп'ютера "СВЕН" придбано у 2007 р. вартістю 239 грн..

Після припинення шлюбних стосунків в серпні 2017 року відповідачка забрала у її сина ключі від орендованої квартири , за адресою : АДРЕСА_1, крім того відмовилася повертати речі .

Оскільки своїми діями відповідачка порушує її право власності, на теперішній час, з огляду на припинення шлюбних стосунків між її сином та ОСОБА_4, остання не має жодної законної підстави для володіння майном , позивачка , посилаючись на вимоги ст. ст. 387,1212 ЦК України , звернулася до суду з вказаним позовом.

У вступному слові позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що спірне рухоме майно дійсно перебуває в орендованій квартирі , де відповідачка та її чоловік ОСОБА_5 проживали разом , і вказані в позові речі домашнього вжитку є спільною сумісною власністю подружжя.

Суд вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши письмові докази, вислухавши показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено , що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у шлюбі з вересня 2015 року . В свою чергу ОСОБА_5 є сином позивача ОСОБА_3. Вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України , як такі що визнані сторонами , крім того суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Також судом встановлено, що після укладання шлюбу позивачем було передано у тимчасове користування родини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 диван коричневого кольору, персональний комп'ютер , комп'ютерний монітор Самсунг , стіл для комп'ютера , крісло "Брідж" для комп'ютера, акустична система для комп'ютера "СВЕН" .

Вказані обставини підтверджені наявними в матеріалах справи гарантійними талонами , товарними чеками , показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7. Крім того, факт знаходження вказаних речей в орендованій квартирі подружжя , не оспорювався відповідачем .

Також судом встановлено, що вище перелічені речі були придбані до укладання шлюбу між ОСОБА_5 та відповідачкою , про що свідчать товарні чеки та гарантійні талони надані позивачкою.

Крім того , судом встановлено, що ОСОБА_3 було 19.10.2016 року придбано мікрохвильову піч „Еленберг", 03.09.2016 року - пральну машинку «Беко» , а також 04.02.2017 року холодильник «Індезіт». Зазначене підтверджено гарантійними талонами на вказану побутову техніку , виданими на ім»я ОСОБА_3.

Згідно пояснень позивачки , показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, мікрохвильова піч, холодильник та пральна машина була передана подружжю в тимчасове користування доки вони самі не придбають собі побутову техніку.

Встановлені судом обставини справи та відповідні ним правовідносини , дають суду підстави дійти до висновку , що фактично між ОСОБА_3 з одного боку та відповідачкою і ОСОБА_5 з іншого боку склалися правовідносини , що випливають з договору позички , за яким одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов»язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку (ст. 827 ЦК України) , який в даному випадку , оскільки стосується речей побутового призначення може укладатися усно (ч.1 ст. 828 ЦК України).

Позивачка ж фактично звернулася до суду з позовом про витребування майна шляхом віндикації , посилаючись на ст. 387 ЦК України , яка в даному випадку не може бути застосована до відносин, що склалися між сторонами , оскільки власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. В даному ж випадку між позивачкою , відповідачем і її сином ОСОБА_5 існує укладений договір позички .

Також, суд звертає увагу на те, що посилання позивача на вимоги ст. 1212 ЦК України , як на підставу позову , також є безпідставним , оскільки відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому

Враховуючи, що позивачем не доведено обставини щодо незаконного володіння ОСОБА_6 спірним рухомим майном на які вона посилається , як на підставу своїх вимог , останнью обрано неналежний спосіб захисту порушеного права , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Питання про судові витрати судом вирішено відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2018 року .

Суддя:

12.02.2018