БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1351/14-ц
Провадження № 6/497/39/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.18 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Болград заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив заяву розглянути за його відсутністю.

Представник Болградського районного відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з'явився.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала зобовязання в повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно за своїм власним бажанням.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст.33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Враховуючи вищевикладене, а також надані матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки він надав суду докази виконання рішення суду - виплатив усю заборгованість перед УПФ за виконавчим листом в повному розмірі - в обсязі усієї заборгованості, - що підтверджується відповідними довідками державного виконавця, у тому числі - постановою про закриття виконавчого провадження ВП №53372903 від 15.12.2017р., і тому відпали підстави в обмеженні заявника права виїзду за кордон, яким він відтепер має право самостійно розпоряджатися згідно відомостям, наданим суду.

Керуючись ст.ст.260,261, 441 ЦПК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.258-261,263,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів щодо тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон - задовольнити.

Скасувати заходи щодо тимчасового обмеження права виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1, що були встановлені ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 21.05.2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання особою, яка не була присутньою у судовому засіданні під час розгляду справи.

Суддя А.В. Кравцова