Справа № 206/5289/17
Провадження № 2-р/206/2/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про розподіл судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою суду від 16 лютого 2018 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування закрито, у звязку з відсутністю предмету спору та вирішено питання про розподіл судових витрат.

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить відповідно до ч.6 ст.142 ЦПК України вирішити питання про розподіл судових витрат, зазначивши, на чий саме рахунок слід віднести понесені нею судові витрати.

Діючим Цивільно-процесуальним кодексом України передбачено, що питання вирішення судових витрат, вирішує суд, який ухвалив рішення шляхом ухвалення додаткового рішення.

Так, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, передбачає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

В даному випадку заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, слід вирішувати без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи при постановленні ухвали про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат відповідно до підстав зазначених позивачем та її представником, відмовивши у їх стягненні з відповідача на користь позивача.

Отже, виходячи з викладеного, подана з даного приводу заява про вирішення питання судових витрат є необґрунтованою, підстав для її задоволення і винесення додаткового рішення судом не встановлено, оскільки судом вже вирішувалось питання про розподіл судових витрат та у їх стягненні з відповідача на користь позивача було відмовлено з підстав того, що відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України вони можуть бути присуджені судом у разі відмови позивача від позову унаслідок задоволення його вимог відповідачем після предявлення позову, тоді як позивач не просила суд закрити провадження у справі у звязку з її відмовою від позову та така відмова судом не приймалась.

До того ж ч.6 ст.142 ЦПК України передбачає, що лише у випадках, встановлених частинами третьою - пятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у звязку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини девятої статті 141 цього Кодексу.

Так, ч.3 ст.142 ЦПК України передбачає стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним у справі витрат, якщо позивач не підтримує своїх вимог (відмовився від позову) унаслідок їх задоволення відповідачем після предявлення позову.

Ч.4 ст.142 ЦПК України визначає у разі не передбачення порядку розподілу судових витрат під час укладення мирової угоди можливість, покласти на кожну сторону у справі їх половину.

Ч.5 ст.142 ЦПК України передбачає право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Однак, виходячи з того, що рішення про задоволення позову у звязку з його визнанням судом не ухвалювалось, а провадження по справі було закрито у звязку з відсутністю предмета спору, а не у звязку з відмовою позивача від позову унаслідок задоволення її вимог відповідачем після предявлення позову та не у звязку з укладенням мирової угоди, то відсутні підстави для покладення на відповідача судових витрат відповідно до ч.6 ст.142 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 142, 270, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Самарський районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.В. Зайченко