Справа № 199/7211/17
РІШЕННЯ

Іменем України

25.01.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В.,при секретарі Куземі О.Г., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення пені за прострочення по виплаті аліментів, позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної в місті Дніпропетровську ради -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, просила позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також збільшити розмір аліментів та стягнути пеню за прострочення по виплаті аліментів. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 20 серпня 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року. Від шлюбу вони мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що фактично відповідач взагалі не виконує обовязки покладені на нього, як на батька, не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні сина, проте її місце перебування та сина відповідачу були відомі. Усі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач зазначила, що дитина знає про існування батька, але не сприймає його, оскільки не памятає їхнього спілкування. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. У звязку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав.

Позивачка зазначає, що з відповідача за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 гривень щомісяця починаючи стягнення з 31 липня 2013 року. Однак, відповідач не сплачує аліменти, у звязку з чим утворилась пеня від суми несплачених аліментів, яка на думку позивача складає 29840,00 грн., які остання просить суд стягнути з відповідача на її користь.

Також, позивач посилається на те, що на даний час, неповнолітній син ОСОБА_4 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку із збільшенням потреб в навчанні, розвитку та іншому. Крім того, у дитини було виявлено погіршення зору, лікування якого потребує щорічної профілактики. У звязку з цим позивач просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до 3 851,00 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні частково заперечував проти позову посилаючись на те, що ним сплачувались аліменти з 03.04.2014 року по 16.12.2014 року та таким чином вважає розмір пені від суми заборгованості зі сплати аліментів складає 24 340,00 грн., зазначив, що на даний час він не має постійного заробітку, а тому не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі та заперечує проти збільшення розміру аліментів, не заперечував проти твердження позивача щодо не виконання батьківських обовязків, однак заперечував проти позбавлення його батьківських прав, оскільки спочатку окремого проживання відповідач чинила йому перешкоди у спілкуванні з сином, а в подальшому він сам відмовився від спілкування з дитиною, щоб не травмувати сина.

Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач з 20 серпня 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько дитини проживає окремо та з часу припинення спільного проживання з дитиною жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Вказаний факт в судовому засіданні визнано відповідачем та відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі ради № 4/4-15 від 10.01.2018 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виховання та матеріального утримання малолітнього сина. Посилання відповідача на той факт, що відповідач перешкоджала йому у спілкування з сином належними та допустимими доказами не підтверджені.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Факт ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини і небажання виконувати свої батьківські обовязки достовірно встановлено в судовому засіданні. А тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що відповідно до рішення АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання спільної дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 31 липня 2013 року.

Посилання позивача, що дитина ОСОБА_4 на даний час потребує більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку із збільшенням потреб в навчанні, розвитку та лікуванні, не є підставою для збільшення розміру аліментів, крім того на даний час з відповідача стягуються аліменти в розмірі, що відповідає та перевищує мінімальний розмір встановлений ст. 184 СК України.

Суд зазначає, що відповідально до ст.. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Однак позивачем не ставиться питання про стягнення додаткових витрат на дитину та відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості.

Відповідач не сплачує в повному обсязі аліменти встановлені рішенням суду від 26 лютого 2014 року, у звязку з чим виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку, наданого Деснянським районним відділом державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у м.Києві за період з 31 серпня 203 року по 31 серпня 2017 року складає 98067,52 грн. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем сплачувались аліменти за період з квітня 2014 року по грудень 2014 року включно на суму в розмірі 18000,00 грн., що підтверджено відповідними квитанціями. Таким чином з урахуванням сплачених аліментів з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 24 340,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. та на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 157,164,192,196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення пені за прострочення по виплаті аліментів, позбавлення батьківських прав,- задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) відносно його малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( місто Дніпро, вулиця Донецьке шосе,15/217, РНОКПП НОМЕР_2) пеню за прострочення по виплаті аліментів в розмірі 24340 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 640 грн., а всього 24980 (двадцять чотири тисячі девятсот вісімдесят) гривень 00 копійок

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя