Справа №359/3691/18
Провадження №2-о/359/86/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту неправдивості та спростування інформації,

встановив

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою та об-ґрунтовує її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 невідома особа розмістила стат-тю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якій була викладена інформація з таким змістом: «В ближайшие дни с подачи и.о. главы ГФСУ ОСОБА_3 могут назначить на должность начальника Отдела борьбы с контрабандой и нарушениями таможенных правил Одесской таможни скандально известного ОСОБА_2. Как сообщают медиа, недавно назначенный на должность начальника Одесской таможни ОСОБА_5 уже «порешал» с Минфином назначение своего давнего подельника ОСОБА_2. Сейчас же стало известно, что ОСОБА_5 теперь делает на ОСОБА_2 основную ставку в переделе контрабанды в Одессе. Причём не бездействия ОСОБА_3 корупционер ОСОБА_2 ранее уже выиграл фейковый конкурс на замещение вакантной должности замначальника Департамента охраны гостайны, тех- и криптографической защиты информации ГФСУ, объявленный как раз «под него» и связанный с постом, который никак не касается Одессы. Ранее ОСОБА_2 оправили в командировку в Одессу на месяц как сотрудника налоговой милиции, а когда он хотел продлить её, то это должен был по закону делать начальник налоговой милиции - ОСОБА_7, а не ОСОБА_3. Но тот, узнав, что творил его подчинённый в июне, категорически отказался продлевать одесский вояж ОСОБА_2, не желая брать на себя ответственность и своей же подписью портить себе репутацию. Именно поэтому и родился данный псевдоконкурс, чтобы завуалировать незаконный заход ОСОБА_2 в Одессу. С назначением же ОСОБА_2 получилось, что должность придумали и прописали в ручном режиме конкретно под него, а кадровые манипуляции проходили тайно и подковёрно - СМИ и общественность об этом узнают только постфактум. В этой ситуации удивляет позиция прокуратуры, МВД и НАБУ, ведь это - явный факт злоупотреблений при тайном «назначении» ОСОБА_2 и прямое нарушение ЗУ «О госслужбе». Получается, что он сел в новое кресло не для того, чтоб трудиться в данном направлении, а просто чтобы тайно и любым путём поспешно вернуться «на потоки» в Одессу. Впрочем, сам ОСОБА_2, кажется, не слишком обращает внимание на свою скандальную репутацию. Заставка его аккаунта в сети Telegram изображает логотип супергероя ОСОБА_2 с подписью «Incredible» («Невероятный»), а профиль What's App - картинку-мотиватор, что кажется уместной скорее для сообществ уровня «Пацаны поймут», чем для страницы государственного служащего, который претендует на серьёзную ответственную должность. Что хотел сказать этими посланиями фискал, остаётся только гадать, но подобное баловство никак не добавляет ему баллов как претенденту на серьёзную высокопоставленную должность. Естественно, что человек, который намерен получить ответственный портфель, подобными глупостями шалить в интернете не будет. Всё это ещё раз заставляет задуматься, не наступают ли фискалы на старые грабли, незаконно назначая главного борца с коррупцией на таможне в Одессе не совсем кристально чистого и несерьёзного назначенца». Водночас, заявник неодноразово нагороджувався за сумлінне виконання службових обов'язків та значний особистий внесок у розвиток податкової служби. Крім того, до ЄРДР не вносились відомості про вчинення ним кримінальних правопорушень. Тому ОСОБА_8 просив суд встановити факт неправдивості та спростувати інформацію, поширену відносно нього ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_4

Як вбачається з довідки Центру компетенції УЦПНА №129/2017-ДР-ЦК від 21 серпня 2017 року (а.с.12-17), відомості про реєстранта доменного імені bagnet.org приховані з використанням сервісу Network Solutions, LLC. Ця обставина свідчить про те, що особу, яка поширила інформацію відносно ОСОБА_8, встановити неможливо. Тому ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 квітня 2018 року (а.с.49) заява ОСОБА_8 була прийнята до розгляду, а цивільна справа розглядається в порядку окремого провадження.

В ході розгляду цивільної справи представник заявника ОСОБА_1 подала заяву про уточнення вимог, в якій вона просить встановити факт неправдивості та спростувати інформацію з таким змістом: «В ближайшие дни ... могут назначить на должность начальника Отдела борьбы с контрабандой и нарушениями таможенных правил Одесской таможни скандально известного ОСОБА_2. Как сообщают медиа, недавно назначенный на должность начальника Одесской таможни ... уже «порешал» с Минфином назначение своего давнего подельника ОСОБА_2. Сейчас же стало известно, ... теперь делает на ОСОБА_2 основную ставку в переделе контрабанды в Одессе. ... корупционер ОСОБА_2 ранее уже выиграл фейковый конкурс на замещение вакантной должности замначальника Департамента охраны гостайны, тех- и криптографической защиты информации ГФСУ, объявленный как раз «под него» и связанный с постом, который никак не касается Одессы. Ранее ОСОБА_2 оправили в командировку в Одессу на месяц как сотрудника налоговой милиции, а когда он хотел продлить её, то это должен был по закону делать начальник налоговой милиции ... что творил его подчинённый в июне, ... одесский вояж ОСОБА_2... Именно поэтому и родился данный псевдоконкурс, чтобы завуалировать незаконный заход ОСОБА_2 в Одессу. С назначением же ОСОБА_2 получилось, что должность придумали и прописали в ручном режиме конкретно под него, а кадровые манипуляции проходили тайно и подковёрно - СМИ и общественность об этом узнают только постфактум. В этой ситуации удивляет позиция прокуратуры, МВД и НАБУ, ведь это - явный факт злоупотреблений при тайном «назначении» ОСОБА_2 и прямое нарушение ЗУ «О госслужбе». Получается, что он сел в новое кресло не для того, чтоб трудиться в данном направлении, а просто чтобы тайно и любым путём поспешно вернуться «на потоки» в Одессу. Впрочем, сам ОСОБА_2, кажется, не слишком обращает внимание на свою скандальную репутацию. Заставка его аккаунта в сети Telegram изображает логотип супергероя ОСОБА_2 с подписью «Incredible» («Невероятный»), а профиль What's App - картинку-мотиватор, что кажется уместной скорее для сообществ уровня «Пацаны поймут», чем для страницы государственного служащего, который претендует на серьёзную ответ-ственную должность. Что хотел сказать этими посланиями фискал, остаётся только гадать, но подобное баловство никак не добавляет ему баллов как претенденту на серьёзную высокопоставленную должность. Естественно, что человек, который намерен получить ответственный портфель, подобными глупостями шалить в интернете не будет. Всё это ещё раз заставляет задуматься, не наступают ли фискалы на старые грабли, незаконно назначая главного борца с коррупцией на таможне в Одессе не совсем кристально чистого и несерьёзного назначенца».

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримує заяву в зміненій редакції та наполягає на її задоволенні.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 невідома особа розмістила статтю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якій була викладена інформація з таким змістом: «В ближайшие дни ... могут назначить на должность начальника Отдела борьбы с контрабандой и нарушениями таможенных правил Одесской таможни скандально известного ОСОБА_2. Как сообщают медиа, недавно назначенный на должность начальника Одесской таможни ... уже «порешал» с Минфином назначение своего давнего подельника ОСОБА_2. Сейчас же стало известно, ... теперь делает на ОСОБА_2 основную ставку в переделе контрабанды в Одессе. ... корупционер ОСОБА_2 ранее уже выиграл фейковый конкурс на замещение вакантной должности замначальника Департамента охраны гостайны, тех- и криптографической защиты информации ГФСУ, объявленный как раз «под него» и связанный с постом, который никак не касается Одессы. Ранее ОСОБА_2 оправили в командировку в Одессу на месяц как сотрудника налоговой милиции, а когда он хотел продлить её, то это должен был по закону делать начальник налоговой милиции ... что творил его подчинённый в июне, ... одесский вояж ОСОБА_2... Именно поэтому и родился данный псевдоконкурс, чтобы завуалировать незаконный заход ОСОБА_2 в Одессу. С назначением же ОСОБА_2 получилось, что должность придумали и прописали в ручном режиме конкретно под него, а кадровые манипуляции проходили тайно и подковёрно - СМИ и общественность об этом узнают только постфактум. В этой ситуации удивляет позиция прокуратуры, МВД и НАБУ, ведь это - явный факт злоупотреблений при тайном «назначении» ОСОБА_2 и прямое нарушение ЗУ «О госслужбе». Получается, что он сел в новое кресло не для того, чтоб трудиться в данном направлении, а просто чтобы тайно и любым путём поспешно вернуться «на потоки» в Одессу. Впрочем, сам ОСОБА_2, кажется, не слишком обращает внимание на свою скандальную репутацию. Заставка его аккаунта в сети Telegram изображает логотип супергероя ОСОБА_2 с подписью «Incredible» («Невероятный»), а профиль What's App - картинку-мотиватор, что кажется уместной скорее для сообществ уровня «Пацаны поймут», чем для страницы государственного служащего, который претендует на серьёзную ответ-ственную должность. Что хотел сказать этими посланиями фискал, остаётся только гадать, но подобное баловство никак не добавляет ему баллов как претенденту на серьёзную высокопоставленную должность. Естественно, что человек, который намерен получить ответственный портфель, подобными глупостями шалить в интернете не будет. Всё это ещё раз заставляет задуматься, не наступают ли фискалы на старые грабли, незаконно назначая главного борца с коррупцией на таможне в Одессе не совсем кристально чистого и несерьёзного назначенца».

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.1-2 п.13 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку немож-ливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провад-ження. У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов'язані з її спростуванням.

Встановлено, що ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 не подали жодного докази з приводу обставин призначення заявника на посади заступника начальника Департаменту охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації ДФС України, а також начальника відділу боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Одеської митниці. Крім того, відсутні докази щодо обставин перебування ОСОБА_2 у відрядженні в м. Одеса.

В матеріалах цивільної справи містяться лише копії подяк, грамот та відзнак (а.с.28-37), з яких вбачається, що заявник неодноразово нагороджувався за сумлінне виконання служ-бових обов'язків та значний особистий внесок у розвиток податкової служби. Крім того, з копії листів першого заступника військового прокурора сил АТО, т.в.о. начальника УСБУ в Донецькій області, першого заступника прокурора Донецької області, начальника УЗЕ в Одеській області, заступника керівника прокуратури Одеської області та начальника УСБУ в Одеській області (а.с.24-27, 45-46) вбачається, що до ЄРДР не вносились відомості про вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень.

Водночас, перелічені письмові докази жодним чином не спростовують інформацію, викладену в мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5. Ця обставина свідчить про те, що вказані письмові докази не містять відомостей, що стосуються предмета доказування, та є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України.

З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для визнання неправдивою та спросту-вання інформації з таким змістом: «В ближайшие дни ... могут назначить на должность начальника Отдела борьбы с контрабандой и нарушениями таможенных правил Одесской таможни скандально известного ОСОБА_2. Как сообщают медиа, недавно назначенный на должность начальника Одесской таможни ... уже «порешал» с Минфином назначение своего давнего подельника ОСОБА_2. Сейчас же стало известно, ... теперь делает на ОСОБА_2 основную ставку в переделе контрабанды в Одессе. ... корупционер ОСОБА_2 ранее уже выиграл фейковый конкурс на замещение вакантной должности замначальника Департамента охраны гостайны, тех- и криптографической защиты информации ГФСУ, объявленный как раз «под него» и связанный с постом, который никак не касается Одессы. Ранее ОСОБА_2 оправили в командировку в Одессу на месяц как сотрудника налоговой милиции, а когда он хотел продлить её, то это должен был по закону делать начальник налоговой милиции ... что творил его подчинённый в июне, ... одесский вояж ОСОБА_2... Именно поэтому и родился данный псевдоконкурс, чтобы завуалировать незаконный заход ОСОБА_2 в Одессу. С назначением же ОСОБА_2 получилось, что должность придумали и прописали в ручном режиме конкретно под него, а кадровые манипуляции проходили тайно и подковёрно - СМИ и общественность об этом узнают только постфактум. В этой ситуации удивляет позиция прокуратуры, МВД и НАБУ, ведь это - явный факт злоупотреблений при тайном «назначении» ОСОБА_2 и прямое нарушение ЗУ «О госслужбе». Получается, что он сел в новое кресло не для того, чтоб трудиться в данном направлении, а просто чтобы тайно и любым путём поспешно вернуться «на потоки» в Одессу».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Так, оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Встановлено, що інші відомості, викладені в мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5, є виключ-но оціночними судженнями. Дійсно, вони є образливими та можуть порушувати особисте немайнове право заявника. В такому випадку ОСОБА_2 має право скористатись лише правом на відповідь, а також пред'явити позов про відшкодування моральної шкоди після того, як буде встановлено особу, що поширила принизливі судження.

З огляду на це суд вважає, що також відсутні підстави для визнання неправдивими та спростування відомостей з таким змістом: «Впрочем, сам ОСОБА_2, кажется, не слишком обращает внимание на свою скандальную репутацию. Заставка его аккаунта в сети Telegram изображает логотип супергероя ОСОБА_2 с подписью «Incredible» («Невероятный»), а профиль What's App - картинку-мотиватор, что кажется уместной скорее для сообществ уровня «Пацаны поймут», чем для страницы государственного служащего, который претендует на серьёзную ответственную должность. Что хотел сказать этими посланиями фискал, остаётся только гадать, но подобное баловство никак не добавляет ему баллов как претенденту на серьёзную высокопоставленную должность. Естественно, что человек, который намерен получить ответственный портфель, подобными глупостями шалить в интернете не будет. Всё это ещё раз заставляет задуматься, не наступают ли фискалы на старые грабли, незаконно назначая главного борца с коррупцией на таможне в Одессе не совсем кристально чистого и несерьёзного назначенца».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини в п.49 рішення у справі «Гендісайд проти Сполученого Королівства», свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належ-ним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Зокрема, в п.63 рішення у справі «Торґейр Торґейрсон проти Ісландії» Європейський суд з прав людини наголосив, що це не тільки завдання засобів масової інформації - поширювати подібну інформацію та ідеї - суспільство також має право отримувати їх. Інакше чи здатні були засоби масової інформації відігравати цю життєво важливу роль «вартового пса демократії».

Встановлено, що ОСОБА_2 працює в органах державної фіскальної служби з 1993 року. Безумовно, він є публічною особою, межа допустимої критики щодо якої є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Натомість, «Багнет» є незалежним ресурсом новин, діяльність якого ґрунтується на базових принципах журналістики: неупередженість та абсолютна незалежність від будь-якої політичної сили. У діяльності цього ресурсу прий-мають участь журналісти та експерти, які бажають висловити свою думку з приводу подій, що відбуваються в Україні. Аналіз цих обставин свідчить про те, що поширення інформації відносно заявника в мережі Інтернет на веб-сайті www.bagnet.org не тільки відповідає, але й ґрунтується на ст.10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що ця обставина є додатковою, але не менш вагомою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту недостовірності та спростування інформації відмовити.

Рішення суду складено в повному обсязі 13 листопада 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець