Єдиний унікальний номер 235/3033/17 Номер провадження 22-ц/775/130/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Бахмут

справа номер №235/3033/17 номер провадження 22-ц/775/130/2018

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Новосядлої В.М.,

суддів: Мірути О.А., Новосьолової О.А.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у цивільній справі №233/3033/17 (головуючий суддя першої інстанції Величко О.В.) за позовом публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» зазначило, що відповідно до укладеного іпотечного договору №1712 від 15 квітня 2008 року ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 89 000 гривень зі сплатою 16,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 14квітня 2028 року.

Згідно договору поруки №1712а від 15 квітня 2008 року поручителем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань виступила ОСОБА_3.

Внаслідок порушення умов договору з грудня 2012 року, станом на 23 січня 2017 року у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 77 481,43 грн., з яких: 62 006,51грн. - заборгованість за основним боргом, 6 322,97 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, пеня - 138,03 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 7 607,28 грн.; три проценти річних від суми заборгованості - 1 406,64 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 77 481,43 грн. та понесений судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», в особі філії - Донецьке обласне управління Акціонерне Товариство «Ощадбанк», заборгованість за договором №1712 від 15.04.2008 року в розмірі 65 978,54 грн.; та 1 362,40 грн. судового збору, по 681,20 грн. з кожного. В задоволенні іншої частини позову було відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивач публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» принесло апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних від суми заборгованості скасувати і задовольнити позов в цій частині з тих підстав, що суд першої інстанції неправильно не застосував частину 2 статті 625 ЦК України.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції сторони не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, а від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних від суми заборгованості скасувати із ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

15 квітня 2008 року між позивачем і ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №1712, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 89 000 гривень зі сплатою 16,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 14.04.2028 року (а.с. 4-6).

15 квітня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1712а, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язалася перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо сплати суми кредиту, сплати суми відсотків, неустойки за користування кредитом (а.с. 7-8).

Через порушення вимог кредитного договору станом на 23 січня 2017 виникла заборгованість у розмірі 77 481 гривень 43 копійки, з яких: 62 006 гривень 51 копійка - заборгованість за основним боргом, 6 322 гривень 97 копійок - заборгованість за нарахованими відсотками, пеня - 138 гривень 03 копійки, інфляційне збільшення - 7 607 гривень 28 копійок; три проценти річних від суми заборгованості - 1 406 гривень 64 копійки (а.с. 9-12).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов'язання, позивач просив застосувати частину 2 статті 625 ЦК України та стягнути солідарно з відповідачів інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 1 406 гривень 64 копійки та 3% річних від суми заборгованості у розмірі 7 607 гривень 28 копійок.

Відповідно до положень статей 1054 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу можуть бути лише грошові кошти, а тому при вирішенні спорів, пов'язаних з неналежним виконанням зобов'язань, що випливають із зазначених договорів, підлягає застосуванню частина 2 статті 625 ЦК України.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, що свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Вирішуючи питання про розмір інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних від суми заборгованості, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, просив стягнути солідарно з відповідачів інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 1 406 гривень 64 копійки та 3% річних від суми заборгованості у розмірі 7 607 гривень 28 копійок.

На підтвердження цих сум позивачем був наданий розрахунок, який приведений у зведених таблицях, в яких позивачем зазначені період, за який нараховуються суми інфляційних втрат від прострочення сум заборгованості за кредитом, суми простроченого кредиту і процентів, індекс інфляції за період нарахування,та кількість днів при нарахуванні 3% річних від прострочених сум.

Відповідачами не були надані докази на спростування цих розрахунків.

Апеляційний суд погоджується із розрахунками, наданими позивачем, оскільки вони не суперечать частині 2 статті 625 ЦК України і вважає за необхідне позов банку в цій частині задовольнити і стягнути солідарно з відповідачів інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 1 406 гривень 64 копійки та 3% річних від суми заборгованості у розмірі 7 607 гривень 28 копійок.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалось, а тому його законність щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 65 978 гривень 54 копійки відповідно до статі 367 ЦПК України апеляційним судом не перевірялась.

Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов подано до суду публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в червні 2017 року та заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 77 481 гривня 43 копійки (а.с. 1-2, 46).

Судом першої інстанції позовні вимоги банку задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 65 978 гривень 54 копійки.

Апеляційним судом солідарно стягнуто з відповідачів 9 013,92 гривень.

Тобто, позов банку задоволений у сумі 74 992 гривні 46 копійок, що складає на 96.7%.

При поданні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1 600 гривень.

Враховуючи наведене, згідно вимог частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 547 гривень 20 копійок (1 600 ? 96.7%).

Відповідно до статті 2, п/п 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) з апеляційної скарги на рішення суду справлявся судовий збір в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання апеляційної скарги банком сплачено судовий збір в розмірі 1 760 гривень 00 копійок (1 600 ?110%).

Апеляційна скарга була задоволена у повному обсязі.

Тому загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 3 307 гривень 20 копійок (1 547 гривень 20 копійок + 1 760 гривень).

Враховуючи наведене, рішення суду в частині стягнення судового збору підлягає зміні і на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у рівних частках в розмірі по 1 653 гривні 60 копійок (3 3307.20 ? 2= 1 653.60).

Керуючись статтями 375, 382, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерне товариство «Ощадбанк» задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення інфляційного збільшення заборгованості та 3% річних від суми заборгованості скасувати.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 1 406 гривень 64 копійки та 3% річних від суми заборгованості у розмірі 7 607 гривень 28 копійок.

Рішення суду в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» судовий збір по 1 653 гривні 60 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення копії постанови.

Головуючий: Судді: