Справа № 365/325/16-ц
Номер провадження: 2/365/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.2018 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретарів судового засідання НОСОВОЇ О.О., ХРУЩ Л.М.

позивача ПОВЗУНА В.В.

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор житлово-комунального господарства, будівництва містобудування та архітектури Згурівської районної державної адміністрації Київської області про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що він разом з відповідачкою ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 їх частки у праві спільної власності є рівними та становлять по ?. Між сторонами виник спір щодо володіння та користування спірним будинком. Відповідачка фактично сама користується житловим будинком та прилеглими будівлями. Домовленості про поділ будинку в натурі між сторонами не досягнуто. Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просить суд: поділити спірний житловий будинок між співвласниками і виділити йому в натурі 1/2 частку даного будинку та прибудинкових споруд, стягнути з відповідачки на його користь судовий збір та вартість проведеної експертизи.

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимог підтримували.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із письмовою заявою, в якій враховуючи неможливість виділення в натурі частки позивача, просив присудити до стягнення з позивачки на користь відповідача половину ринкової вартості домоволодіння по АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення заяви представника позивача заперечувала, оскільки відповідачка не згодна сплачувати вартість половини домоволодіння. Вважає, що позивач має виготовити нову технічну документацію на будинок та земельні ділянки, узаконити будівництво та після цього вирішити питання про виділ часток співвласників в натурі. За даних обставин, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Третя особа Сектор житлово-комунального господарства, будівництва містобудування та архітектури Згурівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання свого представника не направив, завідувач Сектору ОСОБА_5 направила до суд заяву про розгляд справи без її присутності.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 05.11.2015 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку номер АДРЕСА_1 що встановлено з копії рішення суду (а.с.8-10).

За результатами проведеної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи встановлено, що дійсна (ринкова) вартість домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в цінах на час проведення експертного дослідження, складає 214832,00 гривні, в тому числі вартість земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, що входить до складу домоволодіння, складає 74169,00 гривень, вартість земельних поліпшень (узаконених будівель та споруд), що входять до складу домоволодіння та припадають на житловий будинок «А», складає 140663,00 гривень. Поділ з виділом співвласникам по 1/ 2 частині житлового будинку шляхом проведення реконструкції (перепланування та переобладнання) приміщень існуючого житлового будинку з метою влаштування двох окремих квартир для ізольованого користування та заселення однією сім"єю у відповідності до ідеальних часток співвласників, не вбачається можливим, оскільки не можливо виконати вимоги документів, зокрема пунктів 2.9, 2.13, 2.14, 2.21, 2.22, 2.23, 2.24 ДБН В.2-2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» (зі змінами); 8.7, 8.10 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки, Реконструкція та капітальний ремонт» (висновок експерта від 02.11.2017 року № 12529/16-44/19959/17-44 - а.с.40-64).

В силу ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

В силу ч. 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності житловий будинок номер АДРЕСА_1 їх частки є рівними та складають по 1/ 2 частині. Провести поділ з виділом співвласникам по 1/ 2 частині житлового будинку шляхом проведення реконструкції (перепланування та переобладнання) приміщень існуючого житлового будинку з метою влаштування двох окремих квартир для ізольованого користування та заселення однією сім"єю у відповідності до ідеальних часток співвласників не можливо. Враховуючи неможливість виділення в натурі частки позивача у спільному майні, сторона позивача клопотала про присудження до сплати з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/ 2 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 в сумі 107416, 00 гривень, виходячи з ринкової вартості вказаного домоволодіння. Виплата відповідачкою грошової компенсації мала б наслідком подальше припиненням права власності позивача на його частку в спільному майні. Відповідачка ОСОБА_3 не погоджується з виплатою на користь позивача ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/ 2 частки домоволодіння, відповідна грошова сума нею на депозитний рахунок суду не внесена, а тому відсутні правові підстави для задоволення вищезазначеного клопотання.

Приймаючи рішення, судом враховано рішення ЄСПЛ у справі «Андрій Руденко проти України» від 21 грудня 2010 року, в якому суд дійшов висновку про порушення ст. 1 Першого протоколу. Суд зауважив, що відповідно до частини другої ст. 365 ЦК України протилежна сторона повинна була завчасно внести вартість частки заявника у квартирі на депозитний рахунок суду першої інстанції. Це було і залишається передумовою винесення судом рішення про припинення права на частку у спільному майні. У цьому контексті Суд зазначає, що положення Цивільного кодексу від 2003 року, про яке йдеться, є достатньо чітким і не дає підстав для суперечливого тлумачення. Крім того, це положення відображає конституційну гарантію попередньої компенсації за будь-яке позбавлення власності, за винятком умов воєнного чи надзвичайного стану.

Також суд керується правовою позицією Верховного Суду України викладеною у справі № 6-2565цс16. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Аналогічна правова позиція викладена у справі № 6-2811цс15.

Враховуючи неможливість виділення в натурі частки позивача , суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити та залишити домоволодіння по АДРЕСА_1 в спільній часткові власності позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3 Враховуючи відмову в задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 71 СК України ст.ст. 355,356,364 ЦК України,

ст.ст. 2,141,263,265,268,273ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сектор житлово-комунального господарства, будівництва містобудування та архітектури Згурівської районної державної адміністрації Київської області про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.02.2018 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ