н/п 2/490/2124/2018 Справа № 490/3086/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2018 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення часток у праві власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила визначити, що розмір часток ОСОБА_2, яка померла 15.02.2007 року, та ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 445 кв. м., кадастровий номер :18:028:0002 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Воєнна (вул. Сиваської Дивізії), 52, становить по 1/2 частці.

Позивач до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду за наявними матеріалами у справі та відповідно до норм чинного законодавства.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи встановлені судом.

15.02.2007 року померла мати позивача ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на 11/50 часток домоволодіння №52 по вул. Сиваської Дивізії в м. Миколаєві.

17.12.2007 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_2 - на 11/50 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових споруд та будівель, що знаходиться в м. Миколаєві по вул. 3 Воєнна (вул. Сиваської Дивізії), 52.

На підставі свідоцтва про право власності від 05.01.1988 року, виданого виконавчим комітетом Центрального району ради народних депутатів, зареєстрованого КП ММ БТІ 05.01.1988 року позивачу належить 39/50 часток житлового будинку №52 по вул. Сиваської дивізії в м. Миколаєві.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.04.2018 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить цілий житловий будинок №52 по вул. 3 Воєнна (вул. Сиваської Дивізії) в м. Миколаєві.

Окрім того, за життя ОСОБА_2К, та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, розташована в м. Миколаєві по вул. Сиваської Дивізії, 52, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯА №545047, виданого 11.08.2005 року на підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.05.2005 року №33/25.

03.02.2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 - на 11/50 часток земельної ділянки площею 0,0445 га, що розташована по вул. 3 Воєнна (вул. Сиваської Дивізії), 52 в м. Миколаєві.

Позивач звернулася до державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку.

Рішенням державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 26.03.2018 року №40299579 відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації на земельну ділянку, розташовану по вул. 3 Воєнна, 52 в м. Миколаєві, оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно поданого на реєстрацію державного акту на право власності земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Разом з тим, відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру, на підставі цього ж державного акту, власницею11/50 часток являється ОСОБА_1, а згідно відомостей з Державного реєстру прав, на праві свідоцтва про право на спадщину, спадкоємицею 11/50 часток ОСОБА_2 являється ОСОБА_1, що унеможливлює однозначне встановлення розміру часток у праві власності та відповідність заявлених і вже зареєстрованих речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку Переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Із роз'яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ст. ст. 357, 358 ЦПК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Також відповідно до ч.4. 5 ст. 89 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК України - власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до ст. 392 ЦК України - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити частки у праві власності на земельну ділянку площею 445 кв.м., кадастровий номер: :18:028:0002 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Воєнна (вул. Сиваської Дивізії), 52, а саме: 1/2 частка за ОСОБА_1 та 1/2 частка за ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року

Суддя Н.П. Черенкова