РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Харківська міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 33/100 часток домоволодіння, що складається з двох житлових будинків та надвірних будівель за адресою: м.Харків, вул.Галинська, 34, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 06.12.2016 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що його бабуся ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище «Омельченко» на «Грайворонська», була власником 32/100 часток домоволодіння по вул. Галинській, 34 в м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу. Рішенням Московської районної ради трудящих від 19 грудня 1973 року ідеальні частки співвласників домоволодіння були перерозподілені та частка ОСОБА_5 склала 33/100 замість 32/100 часток у праві власності на домоволодіння. Після смерті ОСОБА_3 06 грудня 2016 року відкрилася спадщина, що складається з 33/100 часток домоволодіння за вищевказаною адресою. Єдиними спадкоємцями померлої є дочка померлої відповідач ОСОБА_2 та онук померлої позивач ОСОБА_1 Відповідач відмовилася від спадщини на користь свого сина позивача по справі, а останній прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з бабусею. Приводом звернення позивача до суду стало те, що державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 04 січня 1960 року, який був посвідчений Третьою Харківською державною нотаріальною конторою 04 грудня 1960 року, за реєстром № 3-1 та зареєстрований КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», запис № 2607, ОСОБА_4 придбала 8/25 часток домоволодіння по вул. Галинській, 34 в м. Харкові.

Рішенням Московської районної ради трудящих м. Харкова від 19 грудня 1973 року №278 перерозподілені ідеальні частки в будинковолодінні по вул. Галинській, 34 в м. Харкові по фактичному користуванню, відповідно до якого частка ОСОБА_5 склала 33/100 у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями замість 32/100 часток.

Після реєстрації шлюбу прізвище «Омельченко» було змінено на «Грайворонська», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.03.2013 року.

06 грудня 2016 року ОСОБА_3 померла, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис № 17840.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 33/100 частин домоволодіння за адресою: по вул. Галинській, 34 у м. Харкові, що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 04 січня 1960 року та рішення виконавчого комітету Московської райради м. Харкова від 17 грудня 1973 року.

Як вбачається з довідок КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 2503503 від 20.06.2017 року, та № 1616 від 20.06.2017 року, домоволодіння по вул. Галинській, 34 в м. Харкові належить ОСОБА_6 у 18/100 частках, ОСОБА_7 у 19/100 частках, ОСОБА_8 у 30/100 частках, 33/100 частках після перерозподілу ідеальних часток, згідно рішення № 278 виконкому Московського району м. Харкова від 19.12.1973 року за ОСОБА_5 не зареєстровано. Житловий будинок по вул. Галинській, 34 в м. Харкові складається з двох житлових будинків літ. «А-1» та «Б-1» та надвірних будівель, самочинні перепланування, реконструкція, будівництво відсутні.

Судом встановлено, що сторони є спадкоємцями померлої ОСОБА_3, у встановлений ст. 1270 ЦК України звернулися до нотаріальної контори.

Як вбачається з відповіді на заяву ОСОБА_1, наданої Восьмою Харківською нотаріальною конторою 28 липня 2017 року, відповідно до матеріалів спадкової справи № 144/2017, заведеною після померлої ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкодавцем за законом, спадщину прийняв фактично відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини. Дочка спадкодавця ОСОБА_2 від права на прийняття спадщини відмовилася на користь сина, про що в матеріалах справи є відповідна заява.

Згідно відповіді Восьмої Харківської нотаріальної контори від 16.01.2018 року, інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини у матеріалах спадкової справи № 144/2017 немає, заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності ОСОБА_3 на 33/100 частин спірного будинку ніким не оспорюється, було набуто правомірно на підставі договору купівлі-продажу, ідеальна частка у праві власності на домоволодіння 8/25, що дорівнює 32/100, була змінена на 33/100 часток рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова в 1973 році внаслідок здійснення співвласниками домоволодіння прибудов до житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б».

Станом на 1973 рік право власності на частину нерухомого майна не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 на час смерті належало 33/100 часток домоволодіння по вул. Галинській, 34 в м. Харкові, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, не отримав свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 33/100 часток домоволодіння, що складається з двох житлових будинків та надвірних будівель за адресою: м.Харків, вул.Галинська, 34, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3, померлої 06.12.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.В. Ніколаєнко