АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2287/18 Справа № 199/655/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого посилався на те, що 20 лютого 2014 року на проспекті Слобожанському (проспект Правда) в районі будинку №56 у м. Дніпрі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SkodaFabia», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_2, який належить їй на праві власності, автомобіля «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «LexusQX470», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який на праві власності належить ОСОБА_3

Автомобіль марки «LexusQX470», який належить позивачу отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим позивачу була спричинена матеріальна шкода. Позивач просить стягнути з відповідача в якості відшкодування матеріальну шкоду у розмірі 40 148, 31 грн.; моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 40 148, 31 грн. та судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

В частині стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в задоволеній частині та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 20 лютого 2014 року на проспекті Слобожанському (проспект Правда) в районі будинку №56 у м. Дніпрі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SkodaFabia», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_2, який належить їй на праві власності, автомобіля «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «LexusQX470», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який на праві власності належить ОСОБА_3

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту від 25 березня 2014 року за №17 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «LexusQX470», державний номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням фізичного зносу склала 53 636,63 грн.

Позивач фактично здійснив відновлюваний ремонт автомобіля марки«LexusQX470», державний номерний знак НОМЕР_3 на загальну суму 40 148,31 грн.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/1079577 від 24 травня 2013 року, який укладений між ОСОБА_2 та між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «SkodaFabia», державний номерний знак НОМЕР_4 та страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., розмір франшизи складає 1000,00 грн.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування за зазначеною дорожньо-транспортної пригодою на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону, у зв'язку з не поданням заяви про страхове відшкодування протягом року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідальність за відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки лежить на винній особі.

Доводи апеляційної скарги відповідачки про те, що єдиним належним відповідачем по справі є страхова компанія, так як її відповідальність на момент ДТП була забезпечена договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16, про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Посилання апеляційної скарги відповідачки на те, що крім неї у скоєнні ДТП визнано винним і водія автомобіля Мазда, на що суд першої інстанції не звернув уваги, є безпідставним, так як позивачем не було заявлено вимог у даній справі до водія автомобіля Мазда.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача, проте такого клопотання від сторін у справі до суду першої інстанції не надходило.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення норм права.

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров