Справа № 755/272/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2018 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди нежилих приміщень,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди нежилих приміщень.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом заявлених позовних вимог, між сторонами у справі виникли правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства та стосуються стягненню заборгованості за Договором оренди нежилих приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Виходячи з предмету спору, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди нежилих приміщень в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, оскільки даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, з дотримання вимог ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, в даному випадку за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна - нежилих приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, що зумовлює передачу справи до належного суду за правилами виключної підсудності.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 4, 27, 30, 260, 354 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу № 755/272/18 ( провадження № 2/755/349/18 ) за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди нежилих приміщень передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва для подальшого розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: