Справа № 610/455/18
У Х В А Л А

15.03.2018 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Усенко С.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Фуджікурі Аутомотів Україна Львів" про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вище зазначеною позовною заявою.

Ухвалою судді від 28.02.2018р. дану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

14.03.2018р. позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій вона просить:

- скасувати наказ №4563-к від 07.09.2017р.,

- викрислити з трудової книжки запис про звільнення з формулюванням за прогул п.4 ст.40 КЗпП України,

- поновити її на роботі на раніше займаній посаді з відповідним окладом,

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21.07.2017р. по 31.01.2018р. (день повернення трудової книжки) в сумі 38 000грн.

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000грн.

Ознайомившись з уточненою позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Уточнена озовна заява містить вимоги немайнового характеру про скасування наказу про звільнення, зобовязання внести зміни в трудову книжку, про стягнення моральної шкоди, а також одну вимогу майнового характеру - стягнення середнього заробітку за період затримки видачі трудової книжки.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), а також значно скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільнялися позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року в справі № 226/168/15-ц. У цій справі позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Верховний Суд, на підставі зазначених вимог закону, прийшов до висновку, що такі вимоги не є вимогами про поновлення на роботі та про стягнення заробітної сплати, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно положення ч. 5 ст. 235 КЗпП України та ст. 2 Закону України «Про оплату праці»структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 визначено виплати, які входять до складу фонду основної та додаткової заробітної плати.

Отже позивач за позовні вимоги немайнового та майнового характеру про скасування наказу про звільнення, зобовязання внести зміни в трудову книжку, про стягнення моральної шкоди та за позовну вимогу стягнення середнього заробітку за період затримки видачі трудової книжки не звільняється від сплати судового збору.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 704,80 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 8 810,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 704,80 грн.

Таким чином, позивачем не сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру та за дві вимоги майнового характеру.

Отже, для усунення недоліків позову позивачу необхідно надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору за чотири позовні вимоги в сумі 2 819,20 грн.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Фуджікурі Аутомотів Україна Львів" про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху на строк п'ять днів з дня отримання копії ухвали для надання квитанцій про сплату судового збору.

Роз"яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя