Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/3017/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ушатий І.Г.
Провадження № 22-ц/778/1096/18 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

Суддів: Крилової О.В.

Бєлки В.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07.04.2015 року стягнуто на її користь з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.02.2015 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В березні 2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття.

Враховуючи вищевикладене просила суд змінити рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 07.04.2015 року, стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення кожною дитиною повноліття

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 26 грудня 2017 року, справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду, у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26 грудня 2017 року (а.с. 37), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України ,особам, які беруть участь у справі, надавався строк до 22 січня 2018 року для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу.

Однак, в строк до 22 січня 2018 року на адресу апеляційного суду відзивів від учасників справи, на вищезазначену апеляційну скаргу не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07.04.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.02.2015 року і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с. 5-6).

В березні 2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту.(а.с. 7).

Після досягнення ОСОБА_5 повноліття, розмір аліментів, які продовжують стягуватись на користь ОСОБА_3 на утримання другої дитини за рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 07.04.2015 року, становить 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки розмір аліментів, який визначений рішенням Токмацького районного суду від 07.04.2015 року, за вирахуванням тієї частки, яка припадала на утримання ОСОБА_5, що має сплачувати відповідач на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку доньки, її лікування та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір.

Згідно ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що розмір стягнення аліментів, на неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності зі ст. 183 СК України підлягає визначенню у частці від заробітку ( доходу ) відповідача в розмірі 1/4 частини.

Крім того, як було встановлено судом, сам відповідач не заперечував проти позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу).

Разом з тим, позовні вимоги щодо зміни рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 07.04.2015 року не підлягають задоволенню, так як зазначеним рішенням стягнуто аліменти на утримання обох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В даному випадку позовні вимоги фактично стосуються прав та інтересів неповнолітньої дитини, за захистом яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 СК України і звернулась ОСОБА_3

З огляду наведеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1, 374,375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року у цій справі -скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08.02.2018 року

Головуючий:

Судді: