Справа № 685/1364/18
Провадження № 2-о/685/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя

встановив:

заявники звернулися в суд з заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що 21 листопада 2004 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №1976. Від шлюбу у них 18 листопада 2005 року народився син ОСОБА_3. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу та участі батьків у забезпечення умов життя дитини та розміру аліментів на дитину, про що укладено договір від 14.08.2018 року. Просять шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Барахтенко».

Заявники в судове засідання не зявилися, подали заяви про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутності заявників.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи, зокрема про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2004 року між заявниками був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №1976, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження. Договором про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні та сплату аліментів на дитину від 14.08.2018 року передбачено, що син - ОСОБА_4 залишається проживати з матірю, при цьому батько має право бачитися з ним в порядку передбаченому договором. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Протягом місяця після подачі заяви про розірвання шлюбу заявники рішення про розірвання шлюбу не змінили.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Керуючись ст. 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.104, 105, 109 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя задовольнити.

Шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції 21 листопада 2004 року, актовий запис №1976, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище Барахтенко.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з моменту проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий