НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2018 рокуСправа № 322/25/18

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши матеріали

цивільного позову:ОСОБА_1, ОСОБА_2
до:Фермерського господарства «Форт»
про:визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

та перевіривши дотримання позивачем вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),

встановив:

11 січня 2018 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивачі просять суд:

- визнати протиправними дії голови фермерського господарства «Форт» ОСОБА_3, що полягають у ненаданні оригіналів примірників договорів оренди землі, що укладені з ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідей на заяви, листи повідомлення, та невчинення дій щодо повернення земельних ділянок орендодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- заборонити використовувати підписані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аркуші паперу з їх реквізитами та підписами для оформлення будь-яких додаткових угод щодо продовження дії договорів оренди земельних ділянок, та їх державну реєстрацію;

- зобовязати повернути земельні ділянки орендодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено ціни позову, що має визначатися, виходячи з вартості майна, про витребування якого просять позивачі (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України). При цьому, позивачам слід уточнити позовні вимоги та зазначити, про повернення яких саме земельних ділянок йдеться у пункті 3 прохальної частини позовної заяви, після чого визначити їх сукупну вартість, що дорівнюватиме ціні позову.

У позовній заяві в порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено про наявність у позивача або іншої сторони оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Правила подання до суду письмових доказів закріплені у статті 95 ЦПК України, відповідно до якої: письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2); учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу та підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5).

Позивачами не були дотримані в повному обсязі передбачені ст. 95 ЦПК України правила засвідчення доданих до позовної заяви копій документів, а саме ці копії є незасвідченими.

До того ж, у позовній заяві не наведено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, що не відповідає вимогам п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім зазначеного, у позовній заяві відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що не відповідає вимогам п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилом ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1 762,00 грн.

Отже, позивачі мають конкретизувати позовні вимоги майнового характеру (про зобовязання повернути земельні ділянки), визначити ціну позову і сплатити судовий збір пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом, при цьому загальна сума судового збору за вимогами майнового характеру, сплачена обома позивачами має дорівнювати 1 відсотку ціни позову, але не менше ніж 704,80 грн. та не більше ніж 8 810,00 грн.

Крім цього, зі змісту позовних вимог немайнового характеру випливає, що позивачами заявлено 4 таких вимоги, а саме: 1 визнати протиправними дії голови фермерського господарства «Форт» ОСОБА_3, що полягають у ненаданні оригіналів примірників договорів оренди землі, що укладені з ОСОБА_1, ОСОБА_2; 2 визнати протиправними дії голови фермерського господарства «Форт» ОСОБА_3, що полягають у ненаданні відповідей на заяви, листи повідомлення; 3 визнати протиправним невчинення дій щодо повернення земельних ділянок орендодавцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2; 4 заборонити використовувати підписані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аркуші паперу з їх реквізитами та підписами для оформлення будь-яких додаткових угод щодо продовження дії договорів оренди земельних ділянок, та їх державну реєстрацію.

Отже, за такої редакції позовних вимог, кожен з позивачів має сплатити окремим платіжним документом судовий збір за вимогами немайнового характеру в розмірі: 704,80*4 = 2 819,20 грн.

Проте, до позовної заяви додано копію квитанції № 7 від 11.01.2018, якою підтверджується сплата судового збору позивачем ОСОБА_1 в розмірі 704,80 грн. Суд звертає увагу позивача на те, що до позовної заяви має бути додано оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Таким чином, недоплачена сума судового збору позивачем ОСОБА_1 за вимогами немайнового характеру становить: 2 819,20 704,80 = 2 114,40 грн., а позивачем ОСОБА_2 2 819,20 грн. а відтак позивачами в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору в установленому розмірі.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Державний бюджет Новомиколаївського району; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37963969; банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; рахунок отримувача 0196; код класифікації доходів бюджету 22030001; призначення платежу: «судовий збір, 36508291».

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку про те, що позовна заява подана позивачем без дотримання вимог п.п. 3, 8 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України, а відтак на підставі ч. 1 ст. 185 цього Кодексу позовну заяву слід залишити без руху.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 263, 272 ЦПК України, суддя

ухвалив:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Форт» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

2.Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду у строк, встановлений судом для усунення недоліків, виправленої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог п.п. 3, 8 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України з урахуванням зауважень, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, оригіналу квитанції № 7 від 11.01.2018, а також документів:

- що підтверджують сплату судового збору за вимогами майнового характеру окремим платіжним документом кожним з позивачів пропорційно долі поданих вимог у загальній сумі, що дорівнює 1 відсотку ціни позову, але не менше ніж 704,80 грн. та не більше ніж 8 810,00 грн;

- що підтверджують сплату ОСОБА_1 судового збору за вимогами немайнового характеру в розмірі 2 114,40 грн.;

- що підтверджують сплату ОСОБА_2 судового збору за вимогами немайнового характеру в розмірі 2 819,20 грн.

3.Розяснити позивачам, що у випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.С. Гасанбеков