РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/383/18

Справа № 510/1414/17

07.03.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 грудня 2017 року померла його матір ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,66 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради, мас. №1, діл. № 9, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2002 року № 60/А, серія ОД №076260.

Під час життя померла ОСОБА_2 заповідальне розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги були позивач син померлої та ОСОБА_3 чоловік померлої.

До державної нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття спадщині не зверталися, але вони прийняли спадщину виходячи з вимог ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України.

06 березня 2017 року помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 134, розташований по вул. Миру, с. Нагірне Ренійського районну Одеської області, та земельні ділянки.

Під час життя померлий ОСОБА_3 заповідальне розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги є позивач син померлого.

Через деякий час після смерті батька позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 12 вересня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивачів адвоката ОСОБА_4, в якій він просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 11 грудня 2017 року померла матір позивача ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,66 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради, мас. №1, діл. № 9, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2002 року № 60/А, серія ОД №076260.

Під час життя померла ОСОБА_2 заповідальне розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги були позивач син померлої та ОСОБА_3 чоловік померлої.

До державної нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття спадщині не зверталися, але вони прийняли спадщину виходячи з вимог ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України.

06 березня 2017 року помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 134, розташований по вул. Миру, с. Нагірне Ренійського районну Одеської області, та земельні ділянки.

Під час життя померлий ОСОБА_3 заповідальне розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги є позивач син померлого.

Через деякий час після смерті батька позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 12 вересня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спірне спадкове майно, спадкоємцем яких є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 328, 392, 1218, 1222, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, 356 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями №134, який розташований по вул. Миру, с. Нагірне Ренійського районну Одеської області, який складається в цілому із житлового будинку літ. А. загальною площею 150,0 кв. м, житловою площею 85,80 кв. м, підсобною площею 64,20 кв. м, навісу літ. Б, Г, майстерня літ. В, сараю літ. Д, Ж, К, вбиральні літ. Е, гаражу літ. З, літньої кухні літ. И, огорожі 1-3 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована в с. Нагірне, вул. Миру, 134, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державний акт виданий на підставі рішення Нагірненської сільської ради Ренійського районну Одеської області від 22 вересня 2008 року за № 149-V, серія ЯЖ №715577, кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0057.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,5013 га, яка розташована в с. Нагірне, вул. Миру, 134, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, державний акт виданий на підставі рішення Нагірненської сільської ради Ренійського районну Одеської області від 22 вересня 2008 року за № 149-V, серія ЯЖ № 719021, кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0069.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,66 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради, мас. № 1, діл. №8, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2002 року № 60/А, серія І-ОД № 076261.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,66 га, яка розташована на території Нагірненської сільської ради, мас. № 1, діл. №9, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт виданий на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації Одеської області від 15 березня 2002 року № 60/А, серія І-ОД № 076260.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова