УХВАЛА

27 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 514/1161/15-ц

провадження № 61-15854св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, Березинська селищна рада Тарутинського району Одеської області, реєстраційна служба Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держземагенства в Тарутинському районі Одеської області, Тарутинська державна районна адміністрація, державний нотаріус Арцизької державної нотаріальної контори Бучацький Володимир Якович,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_6, подану її представником ОСОБА_8, на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Гірняк Л. А., Таварткіладзе О. М., Сєвєрової Є. С., у справі за позовом ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держземагенства в Тарутинському районі Одеської області, Тарутинська державна районна адміністрація, державний нотаріус Арцизької державної нотаріальної контори Бучацький Володимир Якович, про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину, визнання права власності на земельні частки (паї), визнання рішення Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області недійсним, визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним і скасування його реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року позов ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задоволено.

ПоновленоОСОБА_4 строк позовної давності.

Визнано недійсним договір дарування прав на земельні частки (паї) від 6 березня 2000 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Визнано частково недійсним рішення дванадцятої сесії Березинської селищної ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області ХХІІІ скликання від 19 квітня 2000 року № 3.87 про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 42,15 га на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 1,8 га за кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видане 18 березня 2014 року ОСОБА_6 реєстраційною службою Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області від 18 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 1,8 га за кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 40,35 га за кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видане 18 березня 2014 року ОСОБА_6 реєстраційною службою Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області від 18березня 2014 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 40,35 га за кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року зупинено апеляційне провадження у справі, відкрите ухвалою цього суду від 17 листопада 2016 року, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 514/2099/13-ц.

У травні 2017 року ОСОБА_6, діючи через свого представника ОСОБА_8, звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року скасувати і направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19 вересня 2018 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 надійшла нотаріально посвідчена заява про відмову від касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року, в обґрунтування якої зазначено про ухвалення у цивільній справі № 514/2099/13-ц судового рішення, яке набрало законної сили, що є підставою для поновлення апеляційного провадження у цій справі, тому касаційне оскарження ухвали апеляційного суду є недоцільним. Вказує, що з наслідками відмови від касаційної скарги, передбаченими статтею 398 ЦПК України, він ознайомлений.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви про відмову від касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається (частина п'ята статті 398 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 398 ЦПК України суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною п'ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу (стаття 396 ЦПК України).

З урахуванням відсутності осіб, які приєдналися до касаційної скарги, та за відсутності підстав для неприйняття відмови від неї, касаційний суд приймає відмову від касаційної скарги та закриває касаційне провадження; про наслідки таких процесуальних дій заявник обізнана.

Керуючись статтями 396, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6, подану її представником ОСОБА_8, про відмову від касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_6 від касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року.

Касаційне провадження у справі закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов В. А. Стрільчук