Справа № 642/2754/17
Провадження № 2/642/94/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

прокурора - Волкової Т.В.,

представника позивача - Савченко О.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

3- особа - дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради 2 червня 2017 року звернулось до суду з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з перерахуванням коштів на користь державного виховного закладу для дітей, прийомних батьків, батьків-вихователів або опікунів, у родину яких буде влаштовано дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачі є батьками дитини. Малолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку служби у справах дітей у Холодногірському районі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 25.05.2016 малолітню ОСОБА_3 відібрано від батьків, без позбавлення їх батьківських прав, у зв'язку з тим, що останні свідомо не займались її утриманням та догляду за дитиною, не приділяли увагу її медичному обстеженню та лікуванню, враховуючи особливі потреби, ступінь тяжкості та кількість хронічних захворювань дитини, не задовольняли її базових потреб, не забезпечували повноцінним харчуванням, що призвело до сильного погіршення стану здоров'я дитини. Після проходження лікування дитини у лікарні та психоневрологічному диспансері вона перебувала у кількох дитячих закладах, однак її ніхто не відвідував та не цікавився її станом здоров'я. Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 26.12.2016 дитину було влаштовано на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак у цей будинок батьки також не з'являлись та не намагались спілкуватись з дитиною.

Представник позивача зазначає, що листом Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району м.Харкова від 21.04.2017 відповідачам було запропоновано всебічну допомогу та сприяння щодо повернення дитини, однак вони категорично домовились від послуг Центру, тому повернення дитини батькам вказаний Центр вважає недоцільним. Відповідно до п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної їз захистом прав дитини,затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 якщо протягом року після прийняття рішення судом про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Питання щодо позбавлення батьківських прав відповідачів було розглянуто 16.05.2017 на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконкому Харківської міської ради, та прийнято рішення щодо звернення до суду з даним позовом.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те. що відповідно до ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини.

09.10.2017 позивачем подана уточнена позовна заява в частині стягнення аліментів з відповідачів, в якій позивач просить аліменти стягувати у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу),але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до внесених змін до сімейного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача Савченко О.В. позовні вимоги підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначила, що лише з вересня 2017 року відповідачі почали цікавиться дитиною, відвідувати її, спілкуватись з нею, однак батьки не здатні забезпечити дитині належне лікування, що виявляє загрозу для життя та здоров'я дитини. Також зазначила, що відповідачі мають ще четверо неповнолітніх дітей, стосовно яких відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів, та значних претензій у органу опіки та піклування до батьків щодо догляду за іншими дітьми немає.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов не визнали, подали письмові заперечення, де зазначили, що посилання позивача на те. що вони не відвідували доньку у лікарні та санаторії,є безпідставними. Вони неодноразово відвідували дитину, привозили їй особисті речі, іграшки, забезпечували її необхідним харчуванням, цікавились її станом здоров'я. Останнє місце перебування дитини, яке їм було відомо - будинок дитини «Зелений гай». Подальші місця її перебування - дитячий будинок «Родина», прийомна родина ОСОБА_6 їм не були відомі. На їх неодноразові звернення з цього приводу до служби у справах дітей інформація їм не була надана. Ніякої допомоги з боку Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді їм не було запропоновано, та вони не відмовлялись від допомоги. Зазначили, що доказів в обґрунтування позову позивачем не надано, вільної можливості спілкуватись з дитиною вони не мали, докази про їх обізнаність про місце перебування дитини відсутні. Підстави для позбавлення їх батьківських прав відсутні.

В судовому засіданні відповідачі зазначили, що ОСОБА_3 є хворою дитиною, вони лікували її, надавали харчування та доглядали за нею. Коли дитина була відібрана, представник органу опіки та піклування обіцяла допомогу у поверненні дитини, однак позивач звернувся до суду з даним позовом. Вони мають п'ятеро дітей, тому не мають можливості відвідувати ОСОБА_3 регулярно, однак вони відвідували, приносили їй гостинці, спілкувались з нею,та прийомна мати ОСОБА_8 це підтверджує. Дитина скучила за ними, братами та сестрами, вони за дитиною. Крім того, послались на те, що відповідачка ОСОБА_5 має поганий стан здоров'я, прооперована на виразку шлунку, перебувала у лікарні, тому не могла відвідувати доньку. Він - відповідач - працює, перебуває у відрядженнях, що також позбавляє його можливості часто відвідувати доньку, однак він відвідував дитину у лікарні та дитячому будинку раз на дві неділі. Вони здатні забезпечити лікування та вихованні дитини.

В судовому засіданні у відсутності батьків допитана малолітня дитина ОСОБА_3, 2009 року народження, яка пояснила, що любить батьків, скучає по братам та сестрам, хоче додому. Ніякого побоювання з боку ОСОБА_3 щодо спілкування з батьками в суді не було, навпаки вона щиро тягнеться до батьків, дуже радіє зустрічі з ними. Судом встановлено, що дитина позитивно настроєна по відношенню до оточуючих її людей. Також судом з'ясовано, що вона називає матір'ю, як свою рідну мати, так і прийомну.

3-я особа - ОСОБА_8 - прийомна мати дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_6. та ОСОБА_7, поклалась на розсуд суду, зазначила, що в останній час з вересня 2017 року батьки телефонують цікавляться дитиною, відвідують її. Дитина тягнеться до батьків. Вона- 3-я особа - прийняла заходи для лікування дитини, дитина перебувала у лікарні, та стан її здоров'я значно покращився. Враховуючи психоневрологічне захворювання дитини, вона потребує постійного догляду, та постійного перебування поруч з неї, який вона - прийомна мати - не в змозі їй надалі забезпечити, оскільки у неї є троє рідних дітей, та ще вона є прийомною матір'ю 7 вихованців, у тому числі ОСОБА_3. ОСОБА_3 доброзичлива дитина, тягнеться до батьків. Якщо батьки будуть дотримуватись рекомендацій лікаря, то в інтересах дитини бути з батьками.

Представник відповідачів ОСОБА_2 просив в позові відмовити. Зазначив, що сім'я відповідачів перебуває у тяжкому матеріальному стані, вони мають п'ятьох дітей. З вересня 2017 року батьки змінили своє ставлення до своїх обов'язків, спілкуються з дитиною, відвідують її, та намагаються прийняти заходи до її повернення додому. Дитина любить батьків, а батьки дитину, підстави для позбавлення їх батьківських прав відсутні.

Прокурор Волкова Т.В. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, пославшись на те, що батьки ухилились від виконання батьківських обов'язків щодо малолітньої дитини.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів, їхнього представника, 3-ю особу, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, 11.11.2009 року, серія НОМЕР_1. .

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.05.2016 року позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради як представника органу опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_3,ь відповідачів про відібрання малолітньої дитини від батьків, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено. Цим рішенням відібрано від батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, без позбавлення їх батьківських прав, малолітню дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, цим рішенням на період відібрання дитини стягнуто аліменти з відповідачів на утримання малолітньої ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з кожного, щомісячно, починаючи з 29.01.2016 року, з перерахуванням коштів на користь державного виховного закладу для дітей, прийомних батьків, батьків - вихователів або опікунів, у родину яких буде влаштовано дитину.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 15.06.2016 №391 «Про надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 02.11.2016 року «Про влаштування, подовження терміну перебування малолітніх дітей закладах для дітей» малолітню ОСОБА_3 влаштовано до Харківського дитячого будинку «Родина» Харківської міської ради.

З 22 листопада 2016 року ОСОБА_3 знаходилася в КЗ Харківському дитячому будинку «Родина».

30 грудня 2016 року відповідно до розпорядження Голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 26.12.2016 року №613 «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3 на виховання та спільне проживання у дитячому будинку сімейного типу» передано до сім'ї - батьків вихователів ОСОБА_6, де вона перебуває і на цей час.

Листом № 754 від 21.03.2017 начальник служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області повідомив начальника Управління служб у справах дітей Холодногірського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, що дитина з станом здоров'я не відвідує навчальний заклад, а виховується вдома у батьків-вихователів. Зі слів матері-виховательки ОСОБА_10ОСОБА_3 гіперактивна, грайлива,комунікабельна, любить фантазувати та проявляти лагідність, щоб привернути увагу дорослих на свою користь. Як до служби у справах дітей, так і до батьків -вихователів батьки дитини або інші родичі з питання можливого спілкування з дитиною не звертались.

Листом №125/01-20/17 від 19.04.2017 директор Харківського дитячого будинку «Родина» повідомив начальника служби у справах дітей по Холодногірському району про те, що ОСОБА_3 перебувала на повному державному забезпеченні у вказаному комунальному закладі з 22 листопада по 30 грудня 2016 року. За час перебування у закладі батьки та інші родичі дитини не відвідували її, не цікавились станом її здоров'я, не приносили гостинці, не телефонували з приводу дитини.

21.04.2017 року директором центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району м. Харкова було направлено лист до начальника служби у справах дітей Ленінського району з інформацією щодо сім'ї відповідачів, де зазначено, що ОСОБА_3 має вади здоров'я, які потребують особливого догляду: гідроцефалія, затримка психічного розвитку та ін. Бездіяльність батьків,жорстоке відношення до дитини привело до того, що дитина опинилася в кризовому стані, який створив пряму загрозу її життю та здоров'ю. З січня 2016 року дитина знаходилась тривалий час на лікуванні у МДКОЛ №19, після чого у КЗОЗ «Обласний спеціалізований БД «Зелений гай». На протязі 2016 року та поточного періоду 2017 року батьки жодного разу не відвідали дитину, не проявили зацікавленості до її життя та здоров'я. Дівчинка перебуває у ДБСТ Харківського району. Спеціалістами Центру було запропоновано всебічну допомогу та сприяння щодо повернення дитини до родини, але батьки категорично відмовились від послуг Центру. Центр вважає недоцільним повернення дитини в смію батьків.

Листом № 992 від 29.05.2017 начальник служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області звернувся на адресу начальника Управління служб у справах дітей Холодногірського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради з проханням вирішити питання щодо позбавлення прав відповідачів у судовому порядку, зазначив, що з 30.12.2016 у дитячому будинку сімейного типу батьків - вихователів ОСОБА_6 та ОСОБА_11 у с. Пісочині виховується позбавлена батьківського піклування дитина - ОСОБА_3, 2009 року народження, яка відібрана від батьків згідно з рішенням суду від 25.05.2016. З дня її влаштування на виховання та спільне проживання у дитячому будинку сімейного типу та по час написання листа батьки дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з питання повернення їм дочки на виховання або можливого спілкування з нею не звертались, долею дитини не цікавилися.

Відповідно до акту відвідування ДБСТ батьків-вихователів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за місцем проживання від 18 квітня 2017 року, складеного комісією служби у справах дітей, вказані батьки-вихователі мають троє рідних дітей, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_11 та ІНФОРМАЦІЯ_5, та 7 вихованців, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІНФОРМАЦІЯ_13, ІНФОРМАЦІЯ_14, ІНФОРМАЦІЯ_15, ІНФОРМАЦІЯ_16, ІНФОРМАЦІЯ_6, а також ОСОБА_3, 2009 року народження, яка виховується вдома. Для виховання ОСОБА_3 створені необхідні умови, вона пройшла медичне обстеження в УОЗП НАМНУ, та потребує обстеження у офтальмолога. За станом здоров'я дитина потребує додаткового медичного обстеження для з'ясування питання щодо навчання дитини в навчальному закладі, на даний час виховується у родині, відвідує дошкільний навчальний заклад. Зі слів батьків - вихователів до них та ОСОБА_3 біологічні батьки з питання спілкування не звертались.

12 вересня 2017 року Харківською районної державною адміністрацією Харківської області видано розпорядження № 620 про форму спілкування вихованки дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_23з батьками за заявою відповідачів щодо спілкування з донькою, та визначена форма їх спілкування з дитиною з наданням можливості батькам бачитися та спілкуватися з дитиною першу та третю п'ятницю кожного місяця з 10 до 11 год у приміщенні служби у справах дітей Харківської районної державної Адміністрації у присутності батьків-вихователів, з обов'язковою участю соціального працівника, який здійснює соціальне супроводження дитячого будинку сімейного типу, та відповідачам і прийомним батькам дитини надано право змінювати вказаний порядок побачень з дитиною..

Згідно з випискою їз медичної карти № 5732 ОСОБА_3 страждає на амбліопію дисбінокулярну високого ступеню обох очей, та інші захворювання очей, перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.04.2017 по 15.04.2017.

Згідно з епікризом Харківського обласного психоневрологічного санаторію №2 вона проходила оздоровлення з 06.07. по 24.07.2017, та з 01.08.2017 по 31.08.2017 у зв'язку з захворюванням за профілем цього санаторію.

Відповідно до довідки № 367 від 12.09.2017 вона є ученицею 1 класу Пісочинського колегіуму Харківської районної ради Харківської області.

Згідно з витягом з протоколу засідання психолого-педагогічної консультації від 05.09.2017 №936 ОСОБА_3 страждає на важку неврологічну хворобу, батькам рекомендовано дотримувати режиму дня, здійснювати лікувально-профілактичні та реабілітаційні заходи, рекомендовано навчання за програмою для дітей їз затримкою психічного розвитку за індивідуальною формою навчання.

Згідно з довідкою ВКК Мерефянської центральної районної лікарні від 18.09.2017 ОСОБА_3 потребує індивідуального навчання на 2017-2018 навчальний рік.

З листа начальника відділу у справах молоді і спорту Харківської районної державної адміністрації № 01-40/190 від 16.08.2017 вбачається, що ОСОБА_3 оздоровлена за рахунок районного бюджету в ДЗОВ «Северянин» смт Кирилівка з 02.08.2017 по 22.08.2017.

З наданих фотографій дитини вбачається, що при госпіталізації дитини у січні 2016 року дитина була дуже виснаженою, у травні 2017 року вона виглядає значно краще.

Відповідачами надані суду довідки ДОП Холодногірського ВП ГУ НАП в Харківській області від 6 жовтня 2017 року, відповідно до яких вони зарекомендували себе задовільно, спиртними напоями не зловживають, громадський порядок не порушують,з сусідами підтримують дружні стосунки. Компрометуючі матеріали на них відсутні.

З листа головного лікаря «Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19» № 01-08/197 від 01.11.2017 вбачається, що в родині відповідачів виховуються дітти: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7,ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9,ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_10. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням суду була вилучена із родини.

Як зазначено у цьому листі, певний час сім'я не мала постійного місця проживання та доходу. Діти знаходилися у неблагополучному епідеміологічному середовищі (контакт з хворим на туберкульоз). Неодноразово адміністрація лікарні одержувала повідомлення протитуберкульозного диспансеру про те, що батьки дітей ухиляються від лікування та становлять загрозу для дітей.

У зв'язку з тим, що батьки порушували вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України в частині обов'язкового піклування про здоров'я дітей, як наслідок недбайливого ставлення у двох дітей було встановлено діагноз туберкульоз.

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7 був визнаний дитиною - інвалідом.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з народження знаходилась в перинатальному центрі. 28.12.2009 року переведена до КЗОЗ «ХМДКЛ № 19» без батьків. 29.01.2010 року була виписана додому. Дівчинка перебувала в стаціонарі лікарні у зв'язку з тим, що потребувала вилучення із осередку інфекції для розірвання контакту з батьком хворим на активну форму туберкульозу, який ухилявся від лікування ( лист протитуберкульозного диспансеру від 23.10.2009 року № 90).

19.04.2010 року дитина знову поступила до КЗОЗ « ХМДКЛ № 19» без супроводу батьків.

23.09.2010 адміністрація лікарні звернулась до органів міліції з приводу розшуку батьків дитини.

21.10.2010 дитину було переведено до КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» в групу медико - соціальної реабілітації дітей.

28.09.2011 батьки забрали ОСОБА_3 додому і родина вибула в м. Золочів. За час проживання в м. Золочів дитина була госпіталізована у важкому стані до КЗОЗ « Харківська міська клінічна лікарня невідкладної медичної допомоги» з діагнозом: закрита черепно- мозкова травма, забій головного мозку, субдуральні гідроми, багаточисельні садна, забій обличчя, голови, спини, контактний опік сідниць III ступеню 3%, змішана вірусно - бактеріальна інфекція, хронічний гепатит В, затримка психо- моторного розвитку, дефіцитна анемія, наслідки гіпоксично - ішемічного ураження ЦНС.

З 19.12.2011 по лютий 2012 року дитина тричі знаходилась на лікуванні у дитячому відділенні КЗ Золочівської ЦРЛ з діагнозом: наслідки перенесеної закритої черепно- мозкової травми та забиття головного мозку.

В березні 2012 року родина прибула під нагляд поліклінічного відділення ХМДКЛ № 19. В родині не здійснювався санітарно - гігієнічний режим. Діти були не доглянуті, неохайні, дитячі заклади не відвідували.

04.03.2011 ОСОБА_3 була госпіталізована без батьків до КЗОЗ « ХМДКЛ № 19», діагноз: стан середньої важкості за рахунок вираженої неврологічної симптоматики. Відставання у фізичному розвитку (дефіцит маси тіла становить 36%), груба затримка психомовного розвитку, що свідчить про недбале ставлення до виховання і утримання дитини, у якої встановлена сполучено - тканинна дисплазія, диспластична кардіопатія, екзостоз лівого ліктьового суглобу та вперше діагностований туберкульоз внутрішньо- грудних лімфовузлів. Батьки відвідували дитину дуже рідко, участі в лікуванні і утриманні не приймали.

27.03.2013 дитина була переведена на лікування до КЗОЗ «ОДІКЛ» в протитуберкульозне відділення. Потім перебувала на оздоровленні в міському протитуберкульозному санаторії.

В зв'язку з постійними вимогами лікарів батьки в грудні 2015 року проконсультували дитину в КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 5» у лікаря невролога, рекомендовано пройти консультацію у дитячого нейрохірурга, але батьки на консультацію не поїхали.

14.01.2016 дівчинка була госпіталізована до КЗОЗ «ХМКЛШНМД» у стані середньої важкості, діагноз: хронічні субдуральні гідроми, виражена гіпотрофія головного мозку з викарною гідроцефалією. Множинні забої м'яких тканин, гнійні рани, садна голови і обличчя. Забій грудної клітини та передньої черевної стінки. Множинні садна, гематоми в стадії цвітіння, колоїдні рубці голови, тулуба, кінцівок, правостороння пневмонія, кон'юнктивіт, язви очей,інші захворювання. Дитина була виснажена.

В період з 01.01.2016 по 13.01. 2016 викликів лікарів до ОСОБА_3 не було зареєстровано, 18.01.2016 дитина була переведена до лікарні №19 для подальшого лікування. Стан дитини середньої важкості, порушена координація руху. Виражений астенічний синдром (кволість, сонливість), множинні інфіковані рани, відсутність підшкірного прошарку. Дефіцит маси тіла складав 46%. За місяць лікування вага дитини збільшилась на 3кг.

За час перебування в стаціонарі батько відвідував дитину двічі, а мати жодного разу. Лікування та утримання дитини проводилось виключно за державні кошти. 01.04.2016 ОСОБА_3 переведено за заявою матері до обласного дитячого психоневрологічного санаторію № .

У зв'язку з тим, що родина знаходиться на обліку як така,що опинилась в складних життєвих обставинах, діти повинні були проходити обов'язкові медичні огляди. Батьки приводили дітей нерегулярно, або зовсім не приводили.

Неодноразово з батьками проводились профілактичні бесіди з батьками дітей з приводу належного догляду,харчування, оздоровлення, але це н зважаючи на періодичне покращення, не давало позитивних результатів. ОСОБА_3 потребує нагляду у ряду спеціалістів-лікарів, а батьки не спроможні здійснювати лікування, виховання, оздоровлення та догляд за дитиною належним станом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16, яка працює юрисконсультом в "Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 19", підтвердила викладені у вказаному листі факти, пояснила, що родина прибула до них в лютому 2009 року. Працівники звернули увагу на те, що діти в сім'ї не зареєстровані, та звернулися в службу у справах дітей для контролю за цією сім'єю. Коли народилася в сім'ї ОСОБА_3, були проведені бесіди з батьками щодо належного виховання та забезпечення дитини. В результаті того, що в сім'ї була хвора людина на туберкульоз, дівчинці необхідно було перервати контакт з хворою людиною через погане епідеміологічне оточення, тому її в грудні 2009 року направили до перинатального центру, після чого знов направили до стаціонару. В стаціонарі ОСОБА_3 знаходилася неодноразово та тривалий час, однак її майже ніхто не відвідував. Працівники лікарні зверталися до служби у справах дітей через те, що діти занедбані, ними ніхто не займається. В березні 2016 року ОСОБА_3 поступила до стаціонару лікарні №19, стан здоров'я середньої тяжкості, було встановлено дефіцит маси тіла. За час знаходження в лікарні батька дівчинки свідок бачила 2 рази, матір не бачила.

Відповідно до листа завідуюча сектору з питань захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлений батьківського піклування служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради № 04-42/1345/17 від 08.11.2017 з 22 листопада 2016 року ОСОБА_3 знаходилася в КЗ Харківський дитячий будинок «Родина».

30 грудня 2016 року відповідно до розпорядження Голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 26.12.2016 року №613 «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3 на виховання та спільне проживання у дитячому будинку сімейного типу» передано до сім'ї - батьків вихователів ОСОБА_6, де вона перебуває і на цей час.

За інформацією ХМДКЛ №19 у лікувальному закладі в період з 18.01.2016 до №.05.2016 року ОСОБА_3 провідував батько кілька разів, мати жодного разу дитину |в відвідувала. Лікування та харчування дитини проводилось виключно за кошти Держави.

У «Зеленому Гаї», Комунальному закладі «Родина» батьки дитину не відвідували, станом здоров'я не цікавилися та матеріальної допомоги не надавали.

У травні 2017 року питання позбавлення батьківських прав було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини. Батьки на комісію не з'явилися, про поважні причини неявки не повідомили.

За термін перебування дитини у сім'ї матері - виховательки ОСОБА_6 батьки жодного разу не провідували дитину, не цікавилися станом її здоров'я, матеріальної допомоги не надавали..

Питання про зустріч дитини з батьками, батьки порушили лише, коли справа щодо позбавлення їх батьківських прав розглядалася у Ленінському районному суді, та розпорядженням Харківської районної державної адміністрації №620 від 12.09.2017 «Про форму спілкування вихованки дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_3 з батьками» визначено порядок спілкування ОСОБА_3 з батьками, однак, на заплановану зустріч 15.09.2017 р. з дитиною батьки не з'явилися, документи, що підтверджують причини їх неявки, не надані.

Зі слів матері - виховательки ОСОБА_17, 22.09.2017 р. після зустрічі малолітньої ОСОБА_4 з батьками у її присутності, спеціалістів Служби у справах дітей Харківської РДА та Харківського районного ЦСССДМ поведінка дівчинки була неспокійною, не врівноваженою, а після спілкування з матір'ю засобами телефонного зв'язку з вуст дівчинки лунали агресивні погрози. Враховуючи збуджений стан дитини, мати - вихователька вернулася за консультаційною допомогою до невропатолога, за результатами якої дівчинці було рекомендовано пройти курс оздоровлення в психоневрологічному санаторії. Перебуваючи з 02.10.2017 по 30.10.2017 р. в обласному дитячому психоневрологічному санаторії №2, психологічний стан ОСОБА_3 покращився, та їй рекомендовано нагляд у невропатолога та курс лікування.

На цей час ОСОБА_3 є ученицею 1 класу Пісочинського колегіуму харківської районної ради Харківської області.

Вона виховується у належних умовах, які забезпечують її навчання та виховання,у сім'ї матері-виховательки ОСОБА_6

ОСОБА_3 регулярно проходить медичне обстеження та лікування, влітку була оздоровлена в КЗОЗ Обласний психоневрологічний диспансер №2 з 01.07.2017 до 1.08.2017 року.

Як зазначено у вказаному листі, мати дитини, ОСОБА_5 не працює, батько, ОСОБА_4, працює неофіційно, отримує державну допомогу на дитину-інваліда.

Батьки перебувають на обліку у лікаря - фтизіатра з приводу захворювання на туберкульоз, за необхідністю проходить курс амбулаторного лікування. Всі діти туб. контактні, старші діти періодично проходять курс оздоровлення у Харківському обласному клінічному дитячому протитуберкульозному санаторії. За інформацією Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району м. Харкова від 06.11.2017 року №590, спеціалістами Центру неодноразово наголошувалося про необхідність проведення ОСОБА_3 медичного обстеження, з метою оформлення інвалідності. Також було запропоновано звернутися до медико - педагогічної комісії для оформлення до дошкільного підрозділу КЗ «Спеціальний навчально - виховний комплекс І - II ступенів №2» Харківської обласної ради, що дозволило б дати можливість розвитку дитини та знизити навантаження на батьків по догляду за хворою дитиною, однак батьки не виконали вказані рекомендації. При відвідуванні родини за місцем проживання, спеціалісти були неодноразово свідками жорстокого поводження батьків з ОСОБА_3.

В ході попередньої соціальної роботи спеціалістами Центру з сім'єю були проведені неодноразові профілактичні бесіди.

Спеціалістами Центру було запропоновано всебічну допомогу та сприяння, щодо повернення дитини в сім'ю, але батьки категорично відмовились від послуг Центру. Більш того, з боку ОСОБА_4 неодноразово лунали погрози фізичної розправою в бік спеціалістів Центру.

Центр соціальних служб вважає, що позбавлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_3 - є доцільним і відповідає інтересам дитини в питаннях забезпечення її розвитку, навчання, лікування та особистої безпеки.

Листом № 590 від 06.11.2017 директор Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району м.Харкова № 590 від 06.11.2017 повідомив суд, що сім'я відповідачів , яке має 5 дітей, перебуває на обліку в Центрі. Мати, ОСОБА_18, не працює. Батько, ОСОБА_4, працює неофіційно. Сім'я отримує державну допомогу на дитину-інваліда - ОСОБА_12, 2003 року народження.

Родина мешкає у 3- кімнатній квартирі з усіма зручностями на 5 поверху 9- поверхового будинку. В квартирі зроблено частковий ремонт: поставлені металопластикові вікна, поклеєні шпалери в окремих кімнатах.

Батьки перебувають на обліку у лікаря-фтізіатра з приводу захворювання на туберкульоз, за необхідності проходять курс амбулаторного лікування. Всі діти тубконтактні, отримують лікування, старші діти періодично проходять оздоровлення у Харківському обласному клінічному дитячому протитуберкульозному санаторії.

Донька, ОСОБА_3, має значні вади здоров'я та потребує особливого догляду: діагноз -гідроцефалія, затримка психічного розвитку. Батьки не приділяли достатньої уваги її лікуванню та догляду.

Спеціалістами Центру неодноразово наголошувалося батькам про необхідність проведення ОСОБА_3 медичного обстеження з метою оформлення інвалідності, оформлення до дошкільного підрозділу комунального закладу «Спеціальний навчально-виховний комплекс І-ІІ ступенів № 2» Харківської обласної ради, що дозволило б дати можливість розвитку дитині та знизити навантаження на них по догляду за хворою дитиною, однак медико-педагогічну комісію з дитиною батьки не пройшли та до спеціалізованого закладу її не оформили. Не забезпечувалось також повноцінне харчування дівчинки. При відвідуванні родини за місцем проживання спеціалісти неодноразово були свідками жорстокого поводження батьків з ОСОБА_3.

Спеціалістами Центру з надання консультативної та практичної допомоги з сім'єю були проведені неодноразові профілактичні бесіди, запропоновано допомогу та сприяння щодо повернення дитини в сім'ю, але батьки категорично відмовились від послуг Центру. Крім того,з боку відповідачів неодноразово лунали погрози фізичної розправи в бік спеціалістів Центру.

Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Холодногірського району м.Харкова вважає, що позбавлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_3 є доцільним і відповідає інтересам дитини.

Згідно з витягом їз медичної карти № 11099 ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у ЦРБ Харківського району в 27.11.2017 з діагнозом - органічна патологія ЦНС, гідроцефалія,затримка психомоторного розвитку та інш.

Згідно з консультаційним висновком КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня» від 19.12.2017 ОСОБА_3 страждає на вказані захворювання.

Центром первинної медико-санітарної допомоги 1 листопада 2016 року надано висновок про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток ОСОБА_3.

Діти відповідачів - ОСОБА_15, 2014 року народження, ОСОБА_14, 2012 року народження, , ОСОБА_13, 2005 року народження, практично здорові, на диспансерному обліку у цьому медичному закладі не перебувають, що підтверджується довідками Харківського протитуберкульозного диспансеру №7 від 24.11.2017.

ОСОБА_19 - мати відповідачки, яка проживає з сім'єю, також не перебуває на обліку у вказаному протитуберкульозному диспансері, що підтверджується довідкою від 20.12.2017.

Відповідачка ОСОБА_5 обстежена 07.12.2017, у порівнянні з даними за квітень 2017 року без динаміки, що підтверджено довідкою вказаного протитуберкульозного диспансеру від 20.12.2017.

Відповідач ОСОБА_4 обстежений,нових змін в легенях та динаміки не виявлено, що підтверджено довідкою вказаного протитуберкульозного диспансеру від 20.12.2017.

Згідно з довідкою ПАТ банк» Траст» №131/12 від 19.12.2017 відповідач ОСОБА_4 працює у вказаній установі з 7 грудня 2016 року за основним місцем роботи на посаді охоронця невиробничих приміщень, з посадовим окладом 3 200грн.

24 листопада 2017 року спеціалістами відділу опіки мита піклування та районного центру соціальних служб для сім'я, дітей та молоді складено акт про те, що на про зустріч з дочкою ОСОБА_3 батьки не з'явились.

8 грудня 2017 року складено акт про зустріч дитини з батьками, де зазначено, що відповідачка з'явитись не змогла, оскільки залишилась вдома з іншими дітьми, а відповідач ОСОБА_4 з'явився. Під час спілкування ОСОБА_3 з батьком дівчинка зраділа зустрічі, цікавилась про рідних, казала,що дуже скучила за родиною і хоче всіх побачити, хоче додому. Батько зрадів зустрічі з дитиною та гуляв з нею на дитячому майданчику. Вкотре було передано дитині гостинці.. Зустріч відбулась у присутності начальника відділу опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання ОСОБА_20 та матері-виховательки ОСОБА_6.

З акту про зустріч ОСОБА_3, з батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_4, складеним 19 січня 2018 року, вбачається що у присутності начальника відділу опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання служби у справах дітей, фахівця П категорії із соціальної роботи Харківського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Купріянової В.В. та матері-виховательки дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_6 відбулась зустріч дитини-вихованки ОСОБА_3 для спілкування з батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у приміщенні служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації на підставі розпорядження голови Харківської райдержадміністрації від № 613 «Про форму спілкування вихованки дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_3 з батьками».ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з'явилися на зустріч з сином ОСОБА_14 та донькою ОСОБА_24.

Під час спілкування дитини ОСОБА_3 з батьками, братом та сестрою, дівчинка раділа зустрічі з рідними, цікавилася про рідних та під час спілкування в телефонному режимі розмовляла з бабусею. Дівчинці батьки передали солодощі та розмальовку.

Батьки, брат та сестра раділи зустрічі з ОСОБА_3. Подальше спілкування подовжилося на дитячому майданчику біля будівлі УСЗН.

Судом оглянуто наданий представником відповідачів диск з відеозаписом зустрічі ОСОБА_3 з батьками. Переглянутим відеозаписом повністю підтверджуються факти, зазначені в акті від 19 січня 2018 року. ОСОБА_3 виявляла велику радість з приводу зустрічі, охоче спілкувалась з рідними - батьками,братом і сестрою, висловлювала, що скучила за ними. Батьки їй передали гостинці. Спілкування проходило в спокійній обстановці, батьки не вчиняли тиск на дитину.

В судовому засідання 3-я особа ОСОБА_6 пояснила, що прийнятими заходами за час перебування у неї стан ОСОБА_3 покращився, та якщо батьки будуть дотримуватись рекомендацій лікарів, в подальшому зможуть підтримати покращення її стану. Дитина дійсно скучила за батьками та рідними, а батьки також виявляють турботу про неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постановах 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може з урахуванням конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей..

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно з вимогами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не виконували належним чином батьківські обов'язки стосовно своєї доньки ОСОБА_3, зокрема, не забезпечували її регулярне лікування, не приділяли їй достатньої уваги, нехтували своїми обов'язками, що призвело до відібрання у них дитини за рішенням суду, без позбавлення батьківських прав.

В судовому зсіданні також беззаперечно встановлено, що батьки змінили своє ставлення до своїх батьківських обов'язків щодо ОСОБА_3.

3-я особа ОСОБА_6 пояснила в суді, що батьки тягнуться до дитини, та дитина скучила по батькам, тягнеться до них. Батьки в останній час проявляють турботу про дитину, намагаються відвідувати дитину, приносять гостинці, ліки.

Судом встановлено, та не оспорюється іншими учасниками процесу, що ОСОБА_3 дуже радіє зустрічам з батьками, скучає за батьками, братами та сестрами, бабусею, хоче додому.

Представник позивача, прийомна мати ОСОБА_6 пояснили суду, що відповідачі змінили своє ставлення до батьківських обов'язків, приносять дитині гостинці, ліки, намагаються спілкуватись з нею. Судом встановлено, що відповідачі мають бажання спілкуватися зі своєї дочкою, піклуватися про неї.

Крім того, суд враховує, що багатодітна сім'я відповідачів перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки працює один відповідач, який отримує невелику заробітну плату, відповідачка не працює, страждає на ряд захворювань, інші малолітні діти потребують постійного батьківського догляду. Отже, ця обставина,а саме тяжкий матеріальний стан, також стала однією з причин невиконання батьками належним чином обов'язків щодо утримання та виховання дитини. Так, загальновідомим є той факт, що придбання ліків для дитини потребує матеріальних витрат батьків, а дохід сім'ї відповідачів не дозволяє забезпечити достатній матеріальний рівень сім'ї, враховуючи також,що в сім'ї страждають на хронічні захворювання і інші діти, та одна дитина визнана інвалідом.

Суд також враховує, що представник позивача пояснила в суді, що значних претензій щодо виконання батьківських обов'язків відносно інших дітей відповідачів не має, та підстав для порушення питання щодо позбавлення батьківських прав стосовно інших дітей немає.

Судом встановлено, що відповідачі має батьківські почуття до доньки, їх турбує її життя, здоров'я, а дитина має з батьками сильний емоціональний зв'язок, любить їх, бажає проживати з ними в родині, де проживають і є інші брати і сестри дитини.

При вирішенні позову суд також враховує і вік дитини, якій виповнилось 8 років, її думку,з'ясовану в судовому засіданні, те, що вона тягнеться до батьків, потребує батьківської любові та турботи.

Належних та допустимих доказів застосування батьками насильства до дитини, жорстокого поводження з нею суду не надано.

До адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення вказаних дій, відповідачі не притягувались.

Не притягувались відповідачі і до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків за ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав призводить до ряду правових наслідків, зокрема, до втрати особистих немайнових прав щодо дитини, можливість її усиновлення без згоди батька в майбутньому.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи фактичні взаємовідносини батьків та дитини, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача не відповідає інтересам дитини і не є доцільним.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, з важаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Оскільки судом вже винесено рішення про відібрання дитини та стягнення аліментів з урахуванням того, що відповідачі не змогли забезпечити доньці, яка страждає на ряд захворювань, належного лікування, догляду та утримання, отже, судом застосовано вказаний спосіб захисту прав дитини, та вказане рішення на даний час діє, підстави для винесення повторно рішення про відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав відсутні.

Суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав не відповідає інтересам дитини, та достатніх підстав для застосування такого крайнього заходу судом не встановлено

Частиною 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд відмовляє в позові. Зустрічних позовних вимог щодо повернення дитини відповідачами не заявлено.

Одночасно суд вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування в особі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради контроль за виконанням ними батьківських обов'язків.

Керуючись ст. ст. 3,4, 5, 12, 78-81, 89, 259, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 164- 166, 170, 180-183, 193 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів - відмовити у повному обсязі.

Попередити ОСОБА_4, ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування в особі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради контроль за виконанням ними батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення.

Суддя - Л.Л. Шрамко