Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 20 вересня 1997 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, а з часом почалися непорозуміння щодо ведення господарства та витрачання коштів з сімейного бюджету. З 2013 року сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, між ними втрачені любов та взаємоповага, а примирення та поновлення шлюбних відносин неможливе. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Спір про поділ майна відсутній.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб, справу розглядати без її участі.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засідання позов не визнав. Пояснив, що продовжує любити дружину, в них до цього вже були сварки і вони розходилися між собою, а потім знову мирилися. Позивач підтримує хороші відносини з сином, вважав за можливе зберегти шлюб та сім'ю. Також просив надати строк для примирення тривалістю в три місяці.

Ухвалою суду від 08.11.2017 клопотання відповідача про надання строку для примирення було задоволено, наданий строк для примирення у три місця. Ухвалою суду від 19.02.2018 провадження поновлено. Так, 05.03.2018 до суду надійшла заява позивача, в якій вона наполягала на задоволенні позову та розірванні шлюбу. Від відповідача ніяких додаткових заяв та клопотань не надійшло. Отже примирення між подружжям не відбулося.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 1997 року Новоказанкуватською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 03.

Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе. У суду відсутня інформація про вагітність позивача чи наявність у неї дітей віком до 1 року, які б перешкодили прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вищевикладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України.

Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105,110-113 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81,141,263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, представник позивача - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, до ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, про розірвання шлюбу,- задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 вересня 1997 року Новоказанкуватською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 03, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, понесені нею судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Богослов