КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/1192/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1951/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Іванченка М.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Ковальчук Л.М., -

встановила:

У січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 106 000 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 травня 2010 року в розмірі 11 107 грн 47 коп. - заборгованість за кредитом, 94 892 грн 53 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника банку, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючі позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Обґрунтовуючи пред'явлений позов, банк зазначив, що 12 травня 2010 року ОСОБА_1 підписала заяву № б/н про відкриття рахунку та надання банківських послуг, згідно якої отримала картку:

Тип картки: 545708299.

Валюта: гривня.

Строк дії: 04/14.

Тип кредитного ліміту: фінансовий.

Сума кредитного ліміту: 500 грн. Вклад «Копилка» («Пенсійний накопичувальний» - для пенсійних карток).

Базова процентна ставка: 30 % з розрахунку 360 днів в році.

Строк дії кредитного ліміту: відповідає дії картки.

Крім того, банк зазначив, що відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2017 року складає 106 000 грн. 00 коп., з яких:

- 11 107 грн 47 коп. - заборгованість за кредитом;

- 94 892 грн 53 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

На підтвердження позовних вимог банком надано заяву № б/н про відкриття рахунку та надання банківських послуг, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг.

Вбачається, що сторонами відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг укладено договір про надання банківських послуг. Згідно зазначеної Анкети-заяви відповідач погодилася з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

У пункті 2.1.1.2.3 умов та правил надання банківських послуг, зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до змісту підписаної заяви відповідач обов'язалася дотримуватись умов та правил надання банківських послуг. Як вбачається з пункту1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк. Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

При цьому, у Анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відсутні будь-які відомості про видачу кредитної картки «Універсальна»

Матеріали справи не містять доказів, що саме вищезазначені умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме зазначені умови та правила надання банківських послуг мала на увазі відповідачка, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання відповідачка з повернення кредиту, зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту не надано.

Саме така правова позиція Верховного Суду міститься у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 492/1149/16-ц.

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, та висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 492/1149/16-ц, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

За таких обставин, рішення суду постановлено з неповним з'ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 12 листопада 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: М.М. Іванченко

С.Г. Музичко