Ухвала

Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 161/10648/18

провадження № 61-46723ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СинельниковаЄ. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 17 вересня 2018 року у справі за скаргою стягувача публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року публічне акціонерне товариство«Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», банк) звернулось до суду зі скаргою на дії заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області

у справі № 2/0308/2510/2012, боржниками по якому є ТзОВ «Готельний комплекс «Волинь» та ОСОБА_4

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду

із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення передачі нерухомого майна, а саме: готельного комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1», на реалізацію на СЕТАМ

у межах виконавчого провадження, до моменту розгляду вищевказаної скарги.

На обґрунтування заяви банк зазначив, що у разі передачі зазначеного нерухомого майна на реалізацію з оцінкою, що оскаржується, з можливим подальшим продажем майна, може ускладнитись або навіть зробити неможливим виконання рішення суду за результатами розгляду скарги.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 17 вересня 2018 року, у задоволенні заяви ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про забезпечення позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій 29 жовтня 2018 року, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 17 вересня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Заявник вважає, що процесуальним законом передбачено право судів застосовувати заходи забезпечення позову і під час розгляду скарги на рішення та дії державного виконавця.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суди зазначили, що оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (частина п'ята статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви банку про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з того, що положення статтей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення саме позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвал про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду зза наслідками розгляду такої касаційної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Правильність застосування судами норм процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову, мотивуванні судового рішення не викликає розумних сумнівів. Застосування судами в інших справах вказаних норм процесуального права внаслідок іншого їх тлумачення заявником не доведено.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 липня

2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 17 вересня 2018 року у справі за скаргою стягувача публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта