справа № 274/377/18
провадження № 2/0274/1203/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.11.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., відповідачки, представника відповідачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В с т а н о в и в :

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Кредитним договором б/н від 04.05.2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.05.2011 року відповідачка стала клієнтом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", згідно якої отримала кредитну картку "Універсальна".

05.02.2014 року відповідачці ОСОБА_3 було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку "Універсальна Gold" відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60%на рік. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачкою, станом на 28.12.2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 92051,89 грн., з яких 6200,00 грн. заборгованість за кредитом, 77899,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3093,19 грн. - комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4359,61 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 92051,89 грн. за Кредитним договором № б/н від 04.05.2011 року та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.02.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.09.2018 року відповідачкою ОСОБА_3 надано заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до якої вона просить застосувати строк позовної давності у даній справі та відмовити ПАТ КБ " Приватбанк" в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що останній платіж на погашення кредитної заборгованості за договором від 04.05.2011 року нею було внесено 25.01.2014 року, а з позовом до суду банк звернувся в січні 2018 року ( а.с. 107-108).

Представник позивача в судове засідання не з"явився, звернувся до суду з письмовою заявою згідно якої зазначено, що позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення ( а.с. 41).

Відповідачка та її представник ОСОБА_1 заперечили проти задоволення позовних вимог. Як пояснила відповідачка ОСОБА_3 в 2011 року вона дійсно зверталася до відповідача з метою відкрити розрахунковий рахунок на який їй мали перераховувати кошти від держави в з"язку з народженням нею дитини. При відкритті даного рахунку працівниками банку їй було вручено кредитну картку з сумою 900 грн. Даними коштами вона користувалася, частково погашала заборгованість, однак в повному обсязі погасити її не змогла. В подальшому їй дійсно було видано престижну кредитну картку, однак нею вона з 2014 року не користувалася, кошти ніколи не знімала. Просила застосувати до заявлених вимог позивача позовну давність, оскільки останній платіж нею було вчинено в січні 2014 року.

Представник відповідачки ОСОБА_1 вказав на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, що свідчить про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Зокрема матеріали справи не містять даних, за яким картковим рахунком було проведено розрахунок заборгованості відповідачки, який долучений позивачем до матеріалів справи. Надані банком комп"ютерні роздруківки фотознімків відповідачки з отриманими пластиковими картками не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ, оскільки на них не відображено інформації щодо номера карток, строку їх дії та на підставі якого саме договору вони видавалися.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 04.05.2011 року ОСОБА_3 стала клієнтом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", згідно якої отримала кредитну картку "Універсальна" ( а.с.8).

05.02.2014 року відповідачці ОСОБА_3 було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку "Універсальна Gold" відповідно до Тарифів якої відповідачка отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60%на рік., з 01.09.2014 року - 32,40 % на рік (2,7% на місяць), з 01.04.2015 року - 42,00 % на рік (3,5% на місяць), з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір складається з Анкети-заяви Позичальника, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов і правил надання банківських послуг.

Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідачка ОСОБА_3 належним чином не виконувала зобов'язання відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 28.12.2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 92051,89 грн., з яких 6200 грн. заборгованість за кредитом, 77899,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3093,19 грн. - комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4359,61 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с. 6-7).

Згідно з розрахунком з заборгованості останній платіж за кредитним договором ОСОБА_3 здійснила 22.05.2015 року.

Відповідачка подала письмову заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України ).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послуг строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Враховуючи, що останній обов'язковий платіж за спірним договором відповідачка здійснила 22.05.2015 року, тому строк позовної давності обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме з 22.05.2015 року, за який відповідачкою не було внесено грошових коштів. Позовна заява надійшла до Бердичівського міськрайонного суду 23.01.2018 року ( а.с.1).

За таких обставин не підлягає до задоволення заява відповідачки про застосування строків позовної даності до заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

До 01.09.2014 розмір заборгованості за тілом кредиту змінювався, та станом на 01.09.2014 року загальна заборгованість за процентами становила 9,19 грн.

Починаючи з 01.09.2014 року та до 30.04.2018 року (дата, станом на яку пред'явлено позов), заборгованість за тілом кредиту становила 6200,00 грн.

У період з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року (211 днів) процентна ставка за Кредитним договором становила 2,5% на місяць (32,4%на рік). З розрахунку 360 днів у році ,що передбачено у Кредитному договорі ,денна процентна ставка становить 0,08%.

У період з 01.04.2015 року до 28.12.2017 року (1002 дня) процентна ставка за Кредитним договором становила 3,6% на місяць (43,20% на рік). З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у Кредитному договорі, денна процентна ставка становить 0,12%.

Заборгованість за процентами за період з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року є добутком: 6200,00 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) х 211 днів (з 01.09.2014 року до 31.03.2015 року включно) х 0,08% дорівнює 1046,56 грн.

Заборгованість за процентами за період з 01.04.2015 року до 28.12.2017 є добутком: 6200,00 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої впродовж вказаного періоду не змінювався) х 1002 днів (з 01.04.2015 року до 28.12.2017 включно) х 0,12% дорівнює 7454,88 грн.

У підсумку, заборгованість за процентами за весь період користування кредитом складає 8510,63 грн. (9,19 грн. + 1046,56. + 7454,88 грн.), а не 77899,09 грн.

Що стосується стягнення комісії, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії - за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у розмірі 3093,19 грн. відсутні.

Згідно положень ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до умов Кредитного договору, у разі порушення Позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань передбачений штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Враховуючи те, що розмір обґрунтованих позовних вимог становить 14710,63 грн. (6200,00 грн. - заборгованість за кредитом +8510,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом), то процентна складова штрафу (5% від суми позову) становить 735,53 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» судовий збір у розмірі 305,23 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 15946,16 х 1762,00 : 92051,89).

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: 13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Б.Міхеєвих, 2 а, кв.3 / на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» /місце знаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , рахунок № 3111, МФО 305299, тел. 056-789-60-21/ заборгованість за Кредитним договором № б/н від 04.05.2011 року у розмірі 15946,16 грн., з яких 6200,00 грн. - заборгованість за кредитом, 8510,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 735,53 грн. - штраф (процентна складова).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: 13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Б.Міхеєвих, 2 а, кв.3 / на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» /місце знаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , рахунок № 3111, МФО 305299, тел. 056-789-60-21/ судовий збір у розмірі 305,23 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2018 року.

Головуючий: Т.М. Вдовиченко