справа № 208/3167/17
№ провадження 2/208/478/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М.,

за участю: секретаря судового засідання Севастьянової Л.М.,

- представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

- представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

У своєму позові позивач ОСОБА_1 просить суд визнати інформацію про народного депутата України ОСОБА_1, яка розміщена на веб-сайті www.kstati.dp.ua недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача; зобов'язати ОСОБА_5 спростувати протягом 7 днів з дня набрання рішення суду законної сили недостовірну інформацію про народного депутата ОСОБА_1 шляхом поширення в мережі інтернет на веб сторінці www.kstati.dp.ua інформацію наступного змісту "Спростування. Шановні читачі. ОСОБА_5, розповсюджуючи інформацію, поширену 01 лютого 2017 року, в даній статті, щодо незаконних дій народного депутата ОСОБА_1 та визнає неправомірність поширення такої інформації"; зобов'язати відповідача ОСОБА_5 видалити вказану у позовній заяві статтю; стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 500 грн.; зобов'язати ОСОБА_3 спростувати протягом 7 днів з дня набрання рішення суду законної сили недостовірну інформацію про народного депутата ОСОБА_1 шляхом поширення в мережі Інтернет на веб сторінці www.kstati.dp.ua інформацію наступного змісту "СПРОСТУВАННЯ. Шановні читачі. ОСОБА_3 в статті "ІНФОРМАЦІЯ_1" в каменском театре" СПРОСТОВУЄ недостовірну інформацію, поширену 01 лютого 2017 року, щодо незаконних дій народного депутата ОСОБА_1 та визнає неправомірність поширення такої інформації"; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 500 грн., судові витрати покласти на відповідачів.

Посилався на те, що 01 лютого 2017 року на сайті http://www.kstati.dp.ua, що позиціонує себе, як онлайн газета Новости Коменского "Кстати+" були опубліковані висловлювання авторства ОСОБА_3 в статті з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" в каменском театре" Повна адреса вказаної статті в онлайн газеті є такою: http://www.kstati.dp.ua/content/o-dne-vybityh-dverey-v-kamenskom-teatre. Відповідно до даних адміністратора систем реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі інтернет, доменне ім'я kstati.dp.ua зареєстроване на не персоніфіковану особу суб'єкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5. Вважає, що висловлювання ОСОБА_3 в статті -"ІНФОРМАЦІЯ_1" в каменском театре" є такими, що містить недостовірні данні, які порушують честь, гідність позивача. Статті містить інформацію, щодо позивача, яка є повністю недостовірною, де посилається на неіснуючи факти та обставини цілеспрямований на формування у читача стійкого уявлення про дії позивача, як особи, перевищуючої надані йому мандатом народного депутата повноваження, не у передбачений законом спосіб та за відсутності будь-яких моральних принципів останнього. Розповсюдження вказаної інформації є порушенням його особистого немайнового права, що полягає у приниженні його честі, гідності та ділової репутації, оскільки останній абзац статті не містить конкретних посилань на автора, а висловлювання в нього здійснені від імені невідомих осіб журналістів. Вважає, що діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях позивача, щодо оцінки його дій виборцями з огляду на розповсюдження недостовірної інформації; у порушенні нормальних життєвих зв'язків, що потребує від позивача додаткових зусиль для роз'яснення оточуючим реальності справ та певних виправдовувань, тобто у розмірі 7 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилався на обставини викладені в позові, просить суд визнати інформацію про народного депутата України ОСОБА_1, яка розміщена на веб-сайті www.kstati.dp.ua недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача; зобов'язати ОСОБА_5 спростувати протягом 7 днів з дня набрання рішення суду законної сили недостовірну інформацію про народного депутата ОСОБА_1 шляхом поширення в мережі інтернет на веб сторінці www.kstati.dp.ua інформацію наступного змісту "Спростування. Шановні читачі. ОСОБА_5, розповсюджуючи інформацію, поширену 01 лютого 2017 року, в даній статті, щодо незаконних дій народного депутата ОСОБА_1 та визнає неправомірність поширення такої інформації"; зобов'язати відповідача ОСОБА_5 видалити вказану у позовній заяві статтю; стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 500 грн.; зобов'язати ОСОБА_3 спростувати протягом 7 днів з дня набрання рішення суду законної сили недостовірну інформацію про народного депутата ОСОБА_1 шляхом поширення в мережі Інтернет на веб сторінці www.kstati.dp.ua інформацію наступного змісту "СПРОСТУВАННЯ. Шановні читачі. ОСОБА_3 в статті "ІНФОРМАЦІЯ_1" в каменском театре" СПРОСТОВУЄ недостовірну інформацію, поширену 01 лютого 2017 року, щодо незаконних дій народного депутата ОСОБА_1 та визнає неправомірність поширення такої інформації"; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 500 грн., судові витрати покласти на відповідачів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 позов не визнав, просив суд відмовити в задоволені позову, посилався на обставини викладені в запереченні.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 позов не визнав, просив суд відмовити в задоволені позову, посилався на обставини викладені в запереченні

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та надані суду докази, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтєю 34 Конституцією України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно до ч.1 ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 27 лютого 2009 року N 1 під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно до вимог ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно до наданих суду документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є народним депутатом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2017 року на сайті http://www.kstati.dp.ua, тобто онлайн газета Новини Кам'янського "Кстати+" була опублікована у вигляді інтерв'ю, яке було взято журналістом онлайн-газети у депутата міської ради ОСОБА_3 стаття з назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" в каменском театре", повна адреса вказаної статті: http://www.kstati.dp.ua/content/o-dne-vybityh-dverey-v-kamenskom-teatre.

Згідно до даних адміністратора систем реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет, доменне ім'я kstati.dp.ua зареєстроване на неперсоніфіковану особу суб'єкта господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, що не заперечується відповідачами.

У статті відповідача ОСОБА_3 у "ІНФОРМАЦІЯ_1" в каменском театре" зазначена така інформація "в мой адрес и адрес моих коллег звучали и оскорбления, и угрозы со стороны Иванченко, его команди и народного депутата ОСОБА_1, который также был на заседании; и еще о ОСОБА_1. Если кто помнит, год назад он приезжал в тогда еще Днепродзержинск на малочисленный митинг, организованный председателем старого профсоюза "Металистов" ДМК ОСОБА_7. Митинг был против дирекции комбината и нового профсоюза "Металлургов", председателем которого я являюсь. Помните, тогда был нардеп ОСОБА_8, другие депутаты? И тогда же появилась информация о том, что приезд этих людей проплачен, в том числе и ОСОБА_7, который никак не хотел терять свое теплое, насиженное за 25 лет, место профбосса. Теперь, я думаю, понятно, почему господин ОСОБА_1 снова появился в Каменском и почему так громко на вчерашнем заседании избирательной комиссии, в присутствии множества людей, угрожал мне? Понятно, кто его сюда пригласил и чей заказ он отработал?; кстати, журналисты были действительно шокированы вчерашним заседанием теризбиркома - ругань, крики, оскорбления, угрозы. Еще печальнее, что во всем этом принимал участие и народный депутат, то есть тот, кто должен защищать закон показывать пример избирателям, как надо себя вести в спорных ситуациях. Тем более, что человек вообще не знает нашего города, его специфики и проблем. Грустно, когда народного депутата просто используют "Втемную" в качестве страшилок для неугодных...."

Позивач у своєму позові посилається на те, що інформація в статті є повністю недостовірною, у якій посилаються на не існуючи факти та обставини цілеспрямований на формування у читача стійкого уявлення про дії позивача, як особи, перевищуючої надані йому мандатом народного депутата повноваження, не у передбачений законом спосіб та за відсутності будь-яких моральних принципів останнього.

Посилання позивача на те, що розповсюдження вказаної інформації є порушенням його особистого немайнового права, що полягає у приниженні його честі, гідності та ділової репутації, оскільки останній абзац статті не містить конкретних посилань на автора, а висловлювання в нього здійснені від імені невідомих осіб журналістів, у зв'язку з чим діями відповідачів йому спричинена моральна шкода в розмірі 7 000 грн. є безпідставними з огляду на наступне.

Ст.30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації в Україні», свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до цього Закону означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом, коли обмеження цього права необхідно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Друковані засоби масової інформації є вільними.

Ст.34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

У п.п.15, 18 Постанови від 27 лютого 2009 року № 1 „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що згідно з положенням статті 277 ЦПК України та статті 10 ЦПК України позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого можу бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до положень статті 277 ЦК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Окрім цього, у п.19 Постанови від 27 лютого 2009 року № 1 „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" Пленуму Верховного Суду України роз'яснив, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Так, позивач у позові взагалі не зазначив та не обґрунтував, що вказана ним інформація та конкретно яка не відповідає дійсності та не надав суду доказів такої недостовірності, не довів та не зазначив, яка саме інформація та які саме вислови порушують його честь, гідність та ділову репутацію.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання недостовірною інформацію викладену 01 лютого 2017 року на сайті http://www.kstati.dp.ua, тобто онлайн газеті Новости Коменского "Кстати+".

За таких обставин, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відшкодування моральної шкоди, яка завдана внаслідок порушення особистих немайнових прав відшкодовується на загальних підставах та в порядку, що передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Згідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Окрім цього, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідно зазначити, що постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у пунктах 3, 5 роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

У зв'язку з недоведеністю позивачем порушення поваги до його честі, гідності та ділової репутації зі сторони відповідача, суд вважає, що підстави для відшкодування йому моральної шкоди в сумі 7 000 грн. 00 коп. - відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.3, 34 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 23, 277, 280, 297, 1167 ЦК України, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2), до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_3) про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області. У разі застосування судом вимог ч.6 ст.268 ЦПК України, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Похваліта С. М.