Справа № 172/604/17
Провадження № 2/172/136/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г.

за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.10.2016 року померла його тітка ОСОБА_5 В грудні 2016 року він подав до Васильківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлою за життя був складений заповіт і він не входить до числа спадкоємців за вказаним заповітом. Від сусідів померлої тітки він дізнався, що заповіт складений на ОСОБА_4, яка не є близькою родичкою ОСОБА_5, догляд за останньою не здійснювала та не проживала разом з нею. ОСОБА_5 все життя страждала психологічним нервовим розладом, а останні роки страждала на церебральний атеросклероз з явно вираженими агресіями, дратівливість, часті головні болі голови, часткову втрату памяті, часто вчиняла сварки з сусідами, поводилася неадекватно, ображала людей. Крім того, проявом неадекватності ОСОБА_5 є заподіяння собі смерті через повішення. Вважає, що під психологічним тиском ОСОБА_4 з урахуванням психічного стану ОСОБА_5 склала заповіт.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Позивач додатково пояснив, що вважає оскаржуваний заповіт складеним його тіткою під психологічним тиском ОСОБА_4 На його думку заповідач не могла повністю давати собі звіт у вчинюваних діях так як приймала ліки, які могли затьмарити її свідомість.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вважає, що оскаржуваний заповіт складено ОСОБА_5 добровільно у присутності нотаріуса, яким перевірено дієздатність та свободу волевиявлення заповідача. Безпідставність позовних вимог підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи у справі.

Третя особа завідувач Васильківською державною нотаріально конторою ОСОБА_6 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

06 жовтня 2016 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Васильківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області від 07.10.16.

07 серпня 2015 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 посвідчено заповіт, складений ОСОБА_5 на випадок її смерті. Цим заповітом ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті.

07 квітня 2017 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки померла ОСОБА_5 за своє життя зробила заповіт на належне їй майно на іншу особу та ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємців зазначених в ст. 1241 ЦК України.

Відповідно до норм Цивільного Кодексу України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК України, згідно з якою загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу).

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

З матеріалів КЗ «Васильківська ЦРЛ» ДОР» та КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» у судовому засіданні встановлено, що заповідачка за життя не перебувала на обліку нарколога чи психіатра. Знаходилась на диспансерному обліку у сімейного лікаря по ішемічній хворобі серця.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 32 від 23.11.2017 року ОСОБА_5 на момент складання і підписання заповіту 07 серпня 2015 року на будь-який психічний розлад не страждала. За своїм психічним станом в той період вона могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, та те, що позивач не надав достатніх доказів, які б підтвердили позовні вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1247-1248, 1251-1253, 1257 ЦК України, -

У Х В А Л И В

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.18.

Суддя І.Г. Битяк