Справа № 587/3426/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Черних О. М.,

з участю секретаря Скрипка Соіна О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (вул. Першотравнева, 11, с. Бездрик Сумського району, Сумської області) до Сульської сільської ради Сумського району Сумської області (с. Сула, вул. 40-річчя Перемоги, 35, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), про визнання права власності в порядку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Сульської сільської ради Сумського району Сумської області в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 5,57 га, яка розташована на території Сульської сільської ради, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право власності на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0225347. Свою позовну заяву мотивує тим, що її батько ОСОБА_5 помер 03.04.2001 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яку він фактично успадкував після смерті матері заявниці ОСОБА_4, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.05.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на право власності на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0225347 був вже виданий після смерті матері заявника ОСОБА_4 Посилаючись на те, що її права, як спадкоємиці порушені, просить суд захистити її права власності в судовому порядку.

Позивачка та її представник в підготовче судове засідання не зявились про час і місце розгляду повідомлені належним чином. Позивачrа надала суду заяву, в якій просила справу слухати у їх відсутність, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Від представника відповідача Сульської сільської ради Сумського району Сумської області надійшла заява про слухання справи за його відсутності , проти позовних вимог не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до суду також не зявилися, направивши заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 18 серпня 1995 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Спадщину після її смерті фактично прийняв її чоловік ОСОБА_5Н, який розпорядився спадковим майно, але не оформив спадкових прав (а.с. 4).

Згідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

03 квітня 2001 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Спадкоємцем першої черги після його смерті є його донька ОСОБА_1, позивачка по справі, яка в свою чергу звернулася до Сумської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса ОСОБА_7 від 25.05.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки сертифікат серії СМ « 0225347, виданий 24.03.1997 року Сумською районною державною адміністрацією вже був виданий після смерті ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. г ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 24 березня 1997 року на імя ОСОБА_4 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0225347, відповідно до якого їй належало право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба»№ розміром 5,57 га в умовних кадастрових гектарах (а.с. 11). Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 12.01.2017 року за № 587/2478/16-ц було встановлено факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0225347, виданий 24 березня 1997 року Сумської районною державною адміністрацією, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», Сумського району Сумської області ОСОБА_4, яка померла 18 серпня 1995 року.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 200, 206, 259,263,264,265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (вул. Першотравнева, 11, с. Бездрик Сумського району, Сумської області) до Сульської сільської ради Сумського району Сумської області (с. Сула, вул. 40-річчя Перемоги, 35, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), про визнання права власності в порядку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну частку (пай) площею 5,57 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», Сумського району Сумської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0225347, виданого 24 березня 1997 року Сумської районною державною адміністрацією в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер 03 квітня 2001 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних