Справа № 355/161/18
Провадження № 2/355/211/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретаря судового засідання Старенької С.М.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_2 до Гостролуцької сільської ради про визнання права на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з названим позовом стверджуючи, що після смерті її батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельні ділянки № НОМЕР_3 ( рілля 1-ї категорії), площею 1,5659 га. та земельну ділянку № НОМЕР_2 ( рілля 2-ї категорії) площею 0,9940 га. На земельну ділянку № НОМЕР_4 ( сінокос) нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя батька сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1 від 30.12.1996 року був втрачений.

Посилаючись на приписи ст.1268 ЦК України, просила суд визнати за нею, ОСОБА_2 право на спадкове майно, а саме на користування земельною ділянкою № НОМЕР_2 площею 0,9940 га., що знаходиться в межах Гостролуцької сільської ради, що відкрилася 03.02.2017 року після смерті її батька ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі.

Представник Гостролуцької сільської ради Баришівського району будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Позовні вимоги визнають у повному обсязі.

За правилами ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ту обставину, що Гостролуцька сільська рада, яка є відповідачем по даній справі не заперечує щодо пред'явленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

В пункті 5.2. Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року зазначено, що згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитися як така, що заперечує державний захист інших визнаних майнових прав громадян (крім права власності) або обмежує можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства.

Судом встановлено, що відповідно із сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 30.12.1996 року за ОСОБА_4, яка є матір'ю позивачки, були закріплені земельна ділянка № НОМЕР_3 (рілля 1 категорії) площею 1,5659 га, земельна ділянка № НОМЕР_2 (рілля 2 категорії) площею 0,9940 га. та земельна ділянка № НОМЕР_4 (сінокос) площею 1,082 га., які знаходяться на землях Гостролуцької сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 у віці 73-х років померла, про що в Книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Гостролуцької сільської ради Баришівського району 20 грудня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 30 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_5 ( а.с.7 ).

Після смерті матері відкрилась спадщина, яку в установленому порядку прийняв чоловік покійної та батько позивачки ОСОБА_3, якому 24 грудня 2011 року державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,5659 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_6 ділянка № НОМЕР_10 та земельна ділянка площею 0,9940 га. з кадастровим номером НОМЕР_7 ділянка НОМЕР_8

На земельну ділянку № НОМЕР_4 площею 1,082 га. свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на землю, а саме сертифікат про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 30.12.1996 року, який був втрачений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 років помер ОСОБА_3 про що виконавчим комітетом Гостролуцької сільської ради Баришівського району ІНФОРМАЦІЯ_2 складено відповідний актовий запис за № 4 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_9 а.с.10 ).

За життя, 20 червня 2011 року ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений Гостролуцькою сільською радою і зареєстрований в реєстрі за № 51. Відповідно до вказаного заповіту, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини (ч. 2 ст. 1223 ЦК України ).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічна норма міститься у п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Після смерті батька, позивачка в установлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і 05 серпня 2017 року державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,5659 га. та 0,9940 га. ( а.с.11,12 ).

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2017 року № 1719/02-31 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № НОМЕР_4 площею 1,082 га., що знаходиться на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району та належить померлій 18.12.2010 року дружині спадкодавця ОСОБА_4, після смерті якої він фактично спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав за відсутності документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду.

В пункті 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Як вбачається із довідки Гостролуцької сільської ради № 762 від 13.12.2017 року за померлою ОСОБА_4 відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) Серія НОМЕР_1 від 30.12.1996 року згідно з протоколом № 1 від 03 грудня 2005 року з розподілу земельних часток ( паїв) закріплені земельні ділянки : рілля 1 категорії - ділянка № НОМЕР_3, площею 1,5659 га. та рілля 2 категорії - ділянка № НОМЕР_2, площею 0,9940 га на які вона отримала державні акти на право власності. Окрім того, відповідно до вказаного протоколу № 1, за померлою також закріплено земельну ділянку № НОМЕР_4 під сінокос, площею 1,082 га.( а.с.14)

Таким чином, оскільки земельна ділянка № НОМЕР_4 площею 1,082 га за спадкодавцем ОСОБА_4, а після її смерті і її чоловіком ОСОБА_3 в установленому законом порядку не була зареєстрована, то до позивачки ОСОБА_2, як спадкоємиці після смерті ОСОБА_3 переходить право на вказану земельну ділянку в порядку спадкування, а тому вимоги позовної заяви грунтуються на Законі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,89,259, 263-265 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст.1216,1218,1223,1268 ЦК України, п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд -

В и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_2 до Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на користування спадковим майном, а саме земельну ділянку № НОМЕР_4 ( сінокос) площею 1,082 га., що знаходиться на землях Гостролуцької сільської ради, яке відкрилося ІНФОРМАЦІЯ_3 року після смерті її батька ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду Апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк