Справа №461/139/18>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача за захистом своїх прав. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири № 3А в будинку № 3 по вул. Братів Рогатинців у м. Львові. За адресою квартири зареєстрований відповідач по справі. При цьому останній не проживає в квартирі з моменту розірвання між ними шлюбу. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.

Позивач в судове засідання не прибула. Надала письмову заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути без її участі, не заперечує винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності № 29148, власниками квартири № 3А в будинку № 3 по вул. Братів Рогатинців у м. Львові є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Згідно з даними довідки ЛМКП «Айсберг» № 6769 від 21.12.2017 року в квартирі позивача та третіх осіб з 14.05.2010 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2

Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 21.08.2010 року до моменту його розірвання рішенням Галицького районного суду м. Львова 08.05.2015 року.

Відповідно до актів ЛМКП «Айсберг» від 25.10.2016 року та від 22.12.2017 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, не проживає, що підтверджують сусіди.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є співвласником житлового приміщення на підставі договору дарування. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідач в жилому приміщенні не проживає, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чине позивачу перешкоди у користуванні власністю. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 3А в будинку № 3 по вул. Братів Рогатинців у м. Львові.

У звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, 16, 319 ,321 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 3а в будинку № 3 по вулиці Братів Рогатинців у місті Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Р. Юрків