Справа № 363/4504/16-ц Головуючий у І інстанції Котлярова І. Ю.
Провадження № 22-ц/780/668/18 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 33 13.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

Яворського М.А., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до ОСОБА_4, треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, страхова компанія «Скайд» про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ПАТ АСК «Омега» відповідно до ст. 993, ст. 1166 ЦК України звернулось до суду з указаним позовом та просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 63374,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 13 травня 2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками ДТП були ОСОБА_4, який керував автомобілем марки «IVECO» д.н.з. НОМЕР_4 , цивільно -правова відповідальність якого застрахована у СК «Скайд» та ОСОБА_5, який керував автомобілем марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність застрахована в АСК «ОМЕГА».

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва, у справі №755/15332/15-п, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України.

У зв'язку із прийняттям рішення про визнання указаної події страховим випадком АСК «ОМЕГА» на підставі страхового акту № 10675-Т виплатилаОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 63 374, 60 грн.

Відповідно до вимог Закону України «Про страхування» та Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, оскільки позивачем повністю виконано покладені на нього зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілим особам, просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду відповідно до вимог закону.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року позовні вимоги ПАТ АСК «ОМЕГА» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на його користь у відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 63 374, 60 грн.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов АСК «ОМЕГА» задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 13 374,60 грн.

Вважає, що судом при розгляді справи не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для розгляду справи.

Зокрема, вважає, що судом при розгляді справи не взято до уваги положення Закону України «Про страхування» та ст. 979 ЦК України, які передбачають та гарантують страхове відшкодування на підставі страхового полісу, а тому вважає, що оскільки його цивільно - правова відповідальність була застрахована СК «Скайд», то ним має сплачуватися відшкодування у розмірі 13 374,60 грн., оскільки ця сума перевищує суму страхового відшкодування (50 000 грн.), що передбачена страховим полісом.

Також, вважає, що суд першої інстанції неправомірно застосував при розгляді справи окремо взяті цивільні справи, які були розглянуті Верховним судом України, оскільки вказані у справах правовідносини не є подібними до його страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи вказаний спір суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що заявлені позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_4 на користь АСК «Омега» є обґрунтованими, оскільки страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права.

З указаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 липня 2015 року у м. Києві по вулиці Генерала Жмаченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «IVECO» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4, у зв'язку з недотримання останнім безпечної дистанції руху (а.с. 11).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року водія автомобіля марки «IVECO» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 12).

Згідно договору № 011-07-1531-10 ОСОБА_5 застрахував у ПАТ «АСК «Омега» цивільно-правову відповідальність, як власник наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 строком з 02 грудня 2014 року по 01 грудня 2015 року, включно (а.с.3-5).

Згідно заяви від 14 липня 2015 року ОСОБА_5, власник автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до ПАТ АСК «Омега» з вимогою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13).

На підставі страхового акту від 01 вересня 2015 року № 10675-Т (а.с. 6), розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку на оплату від 21липня 2015 року № 151 та платіжного доручення від 10 вересня 2015 року № 285 ПАТ АСК «Омега» перерахувало ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 63 374,60 грн. (а.с.7).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що цивільно - правова відповідальність транспортного засобу марки «IVECO» д.н.з. НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_4 була застрахована у СК «Скайд» відповідно до полісу № АЕ/4050484 з лімітом відповідальності страховика 50000 грн.

З метою врегулювання спору в позасудовому порядку АСК «Омега зверталась до відповідача 05 листопада 2015 року з досудовою вимогою про сплату страхового відшкодування у сумі 13374,60 грн., оскільки ліміт відповідальності страховика СК «Скайд» становить 50000,00 грн. (а.с. 29).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Таким чином, до ПАТ АСК «Омега» у порядку регресу перейшло право на отримання від ОСОБА_4, як водія автомобіля марки «IVECO» д.н.з. НОМЕР_4, шкоди, завданої власнику застрахованогоПАТ АСК «Омега» автомобіля внаслідок ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідальність апелянта була застрахована СК «Скайд» і тому він має сплатити відшкодування у розмірі 13 374,60 грн., оскільки ця сума перевищує суму страхового відшкодування (50 000 грн.), що передбачена страховим полісом, колегією суддів не приймаються з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч. 1 та ч.4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдали шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанцій, обґрунтовано дійшов до висновку, що страховик, який виплатив страхове відшкодування (позивач - ПАТ АСК «Омега»), має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема - право вимоги до винної особи (відповідача - ОСОБА_4.) про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, а суд не вправі відмовити в такому позові, з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди (відповідача ОСОБА_4.) застрахована.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _____________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв