АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року

м. Харків

Справа № 621/1741/17

Провадження № 22ц/790/1630/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коваленко І.П.,

суддів Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

за участі секретаря Дмитренко А.Ю.,

розглянув відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року (в складі судді Бібіка О.В.) по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання -,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 21.05.2015 року відповідач ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5 торговельний павільйон, 4, 7 м х 2, 2 м, що знаходиться на земельній ділянці Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. Придбаний торговельний павільйон був демонтований. Відповідач ОСОБА_3 запропонував їй спільну діяльність щодо будівництва нового торгівельного павільйону та після його будівництва спільну підприємницьку діяльність.

Погодившись на пропозицію, в лютому 2016 року за свої особисті кошти вона придбала будівельні матеріали для будівництва нового торгівельного павільйону, а саме придбала: вікна металопластикові - 2 шт.; двері металопластикові - 1 шт.; ролети алюмінієві -3 шт.; двері металеві - 2 шт.; профлист - 74 м2 ; мінеральну вату 6 м 2 - 84 шт.; пластикову панель - 58 м 2 .; профільну трубу 40х20 - 260 м.; лист х/к 2 мм - 8 шт.; лист ОСБ 12 мм - 6 шт.; лінолеум - 18 м2 . Всього на суму 57817,00 грн.

За період з березня по травень 2016 року разом з ОСОБА_3 за спільні кошти, спільними зусиллями вони побудували новий торгівельний павільйон, який фактично був побудований за придбані нею будівельні матеріали.

В лютому 2017 року їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_1 звернулась до Зміївського районного суду з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя в якій, крім іншого, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного торгівельного павільйону (справа № 621/2419/16-ц).

06 лютого 2017 року вона, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, звернулась до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07 лютого 2017 року по справі № 621/2419/16-ц було відмовлено у прийнятті позовної заяви до спільного розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та роз'яснено право звернутися до суду з такими позовними вимогами на загальних підставах.

Як їй стало відомо, ОСОБА_3 є орендарем земельної ділянки, на якій розташований побудований нами торгівельний павільйон, але до цього часу він документально не оформив завершення будівництва нового торгівельного павільйону.

03.02.2017 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3

Посилаючись на положення ч. 3 ст. 331 ЦК України, просила визнати за нею право власності на будівельні матеріали, використані при будівництві торгівельного павільйону, який розташований на орендованій земельній ділянці в АДРЕСА_1, а саме: вікна металопластикові - 2 шт., двері металопластикові - 1 шт., ролети алюмінієві - 3 шт., двері металеві - 2 шт., профлист 74 кв.м., мінеральну вату 6 кв.м. - 84 шт., пластикову панель - 58 кв.м., профільну трубу 40Х20 - 260 м., лист х/к 2 мм - 8 шт. , лист ОСБ 12 мм - 6 шт., лінолеум - 18 кв.м., вартість яких становить 57817,00 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_6 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні первісної позовної заяви наполягала.

Відповідач ОСОБА_1 подала заперечення проти позову і зазначала, що в період шлюбу з ОСОБА_3, 21.05.2015 року, вони придбали торгівельний павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, цей торговий павільйон було переобладнано шляхом збільшення висоти приміщення, також було проведено ремонт ззовні та всередині. Реконструкція тривала упродовж січня-лютого 2016 року. Вже в лютому 2016 року оновлений торгівельний павільйон розпочав роботу.

В квітні 2016 року подружні стосунки з ОСОБА_3 погіршилися, оскільки він створив нову сім'ю з ОСОБА_2

Після того, ОСОБА_3 почав перешкоджати їй приймати участь у здійсненні підприємницької діяльності.

Видаткова накладна, у якій постачальником визначено ФОП ОСОБА_7, яку надала ОСОБА_2 не є доказом в розумінні ЦПК України, а може лише підтвердити лише факт звернення ОСОБА_2 з питанням придбання певних будівельних матеріалів та з'ясування їх вартості, та не підтверджує факт відношення цих матеріалів до спірного торгівельного павільйону.

Видаткова накладна не є розрахунковим документом і не підтверджує факту продажу товарів. В зв'язку з цим просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, справа розглянута у його відсутності.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані при будівництві торгівельного кіоску, який розташований на орендованій земельній ділянці площею 0,0012 га, кадастровий НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, а саме: вікна металопластикові - 2 шт., двері металопластикові - 1 шт., ролети алюмінієві - 3 шт., двері металеві - 2 шт., профлист 74 кв.м., мінеральну вату 6 кв.м. - 84 шт., пластикову панель - 58 кв.м., профільну трубу 40Х20 - 260 м., лист х/к 2 мм - 8 шт. , лист ОСБ 12 мм - 6 шт., лінолеум - 18 кв.м., вартістю 57817,00 грн.

Судові витрати стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рівних частках по 320 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на те, що спірні будівельні матеріали були придбані нею та ОСОБА_3 впродовж жовтня-грудня 2015 року, крім того ремонт також робився ними, також за спільні сімейні кошти було придбано і павільйон.

За таких обставин, вважає, що видаткова накладна підтверджує лише факт звернення ОСОБА_2 з питанням придбанні будівельних матеріалів та з'ясування їх вартості, однак не підтверджує факт відношення цих будівельних матеріалів до спірного торгівельного павільйону. Крім того, вважає що видаткова накладна не підтверджує факту розрахунку за перелічені будівельні матеріали, а також у зазначеній видаткові накладній відсутній підпис позивача.

На думку апелянта, видаткова накладна не може бути належним доказом, оскільки 02.02.2016 року кіоск вже працював.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.02.2017 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 03 лютого 2017 року.

Як встановлено рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2016 року, що набрало законної сили, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебули у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2009 року по 04.01.2017 року.

Копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_3 від 12.05.2003 року підтверджує той факт, що відповідач ОСОБА_3 на час виникнення спірних правовідносин щодо предмету позову мав статус фізичної особи-підприємця.

Із копії договору оренди земельної ділянки від 27 липня 2016 року вбачається, що предметом договору є передача в оренду земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення комерційної діяльності ( обслуговування торгівельного кіоску).

Відповідно до статей 1, 3 Закону України " Про підприємництво" підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Підприємці мають право без обмежень приймати рішення і здійснювати самостійно будь-яку діяльність, що не суперечить чинному законодавству.

Позивачем ОСОБА_8 (ОСОБА_8.) були придбані будівельні матеріали для будівництва торгівельного павільйону за власні кошти, що підтверджується видатковою накладною ФОП ОСОБА_7 від 08.02.2016 року, з якої вбачається, що загальна сума витрат на будівельні матеріали ОСОБА_8 (ОСОБА_8.) склала 57817, 00 грн.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" у редакції, яка була чинною на час складання вказаних видаткових накладних, передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити, як посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704ёу тій же редакції, первинні документи повинні мати, зокрема, такі обов'язкові реквізити, як посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Видаткова накладна №5 від 08.02.2016 підтверджує факт купівлі ОСОБА_8 вказаного у ній товару.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_2, оскільки її права на спірні будівельні матеріали оспорюються ОСОБА_1

Будь-яких доказів того, що спірні будівельні матеріали були придбані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за спільні кошти, або за кошти ОСОБА_1, відповідачкою ОСОБА_1 не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції вона підтвердила, що будь-яких доказів придбання спірних будівельних матеріалів у неї немає.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду законною і обґрунтованою, постановлено з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20 березня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді А.І. Овсяннікова

Р.М. Піддубний