Справа № 140/1551/17
Провадження № 22-ц/772/600/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач:ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 рокуСправа № 140/1551/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів Берегового О.Ю., Марчук В.С.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., скаржниці ОСОБА_3, її представника адвоката ОСОБА_4, представника позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7, розглянувши у відкритому су-довому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Рубанської

сільської ради Немирівського району Вінницької області про визначення до-

даткового строку для прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Неми-рівського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2017 року, ухвалене у м. Немирові Вінницької області під головуванням судді Алєксєєнка В.М.,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися у Неми-рівський районний суд Вінницької області з позовом до Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що 27 серпня 2007 року помер син позивачів ОСОБА_8, який постійно прожи-вав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 Вінницької обла-сті. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,8035 га, належна спадкодавцю на підставі Держав-ного акта на право власності на земельну ділянку від 25 лютого 2004 року серії ВН № 004536. Позивачі є спадкоємцями першої черги. Зазначають, що фактич-но прийняли спадщину, оскільки мають на зберіганні вказане свідоцтво про право власності на землю. Про необхідність звернення із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини їм не було ві-домо. Звернувшись до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, їм було розяснено про необхідність звернення до суду для продовження строку для прийняття спадщини, оскільки вони вчасно не подали у нотаріальну контору відповідну заяву.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2017 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволений, визначений їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, що наступила 27 серпня 2007 року, до нотаріальних органів тер-міном два місяці, тобто до 01 жовтня 2017 року.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що даним рішенням порушуються її права, ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржни-ця вважає оскаржуване рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного зясування усіх фактичних обставин справи, ненадання належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 зазначає, що 27 серпня 2007 року помер її батько ОСОБА_8 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обовязки спадкодавця, що нале-жали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у тому числі право на земельну частку ( пай ), що знаходиться на тери-торії Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності від 25 лю-того 2004 року серії ВН № 004536. Спадкоємцями померлого ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_10, дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_11, батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_5 22 грудня 2016 року скаржниця та ОСОБА_10 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Од-нак 28 грудня 2017 року на їх адресу надійшли листи від державного нотаріуса з повідомленням про необхідність звернутися до нотаріуса для надання згоди на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину у звязку з наданням по-зивачам додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Однак судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не встановлено належним чином коло спадкоємців померлого ОСОБА_8, не залучено їх до участі у справі. Судом також не досліджено поважності причин пропуску по-зивачами строку для прийняття спадщини у встановленому порядку, хоча такі обєктивно відсутні.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здій-снюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржниці, представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимо-гам, воно є помилковим.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що 27 серпня 2007 року помер ОСОБА_8І, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28 серпня 2007 року серії 1-АМ № 086956. Після його смерті відкрилася спад-щина на належне йому на час смерті майно, у тому числі на земельну ділянку площею 2,8035 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогос-подарського виробництва, розташовану на території Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області, належну йому на підставі державно-го акту на право власності на земельну ділянку від 25 лютого 2004 року серії ВН № 004536, виданого на підставі розпорядження Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Посилаючись на положення частини третьої статті 1272 ЦК України, з ура-хуванням заяви відповідача про визнання позову, суд першої інстанції вважав юридичну необізнаність позивачів у необхідності подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини поважною причиною пропуску встановленого для цього строку та, зважаючи на вік позивачів, дійшов висновку про необхідність задо-волення позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна. Вірно встановивши характер спірних правовідносин, суд першої інстанції неправиль-но застосував норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини, належним чином не дослідив усі обставини справи, що призвело до помилко-вого вирішення наявного спору.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( статті 1220, 1222, 1270 ЦК України ).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чи-ном, закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спад-коємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктив-ними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скорис-тався цим правом на прийняття спадщини через відсутність іншої необхідної інформації, то правові підстави для визначення додаткового строку для прий-няття спадщини відсутні.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно вихо-дити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборни-ми, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не мо-жуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, вста-новлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини ( наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю ), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїз-ду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повин-на довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Однак жодних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску позивачами строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність обєктив-них, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їм звернутися у но-таріальну контору з відповідною заявою, суду не надано.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, посилаючись на визнання від-повідачем позову, не врахував вищезазначені вимоги чинного законодавства, та прийшов до необґрунтованого висновку про наявність поважних причин про-пуску позивачами строку для прийняття спадщини після смерті сина.

Окрім того, суд не взяв до уваги, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та не залучив до участі у справі усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, зокрема і скаржницю ОСОБА_3

Зважаючи на суттєвість, ґрунтовність доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення та скасу-вання помилкового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати су-дове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне зясування судом обставини, що мають значен-ня для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесу-ального права або неправильне застосування норм матеріального права. Непра-вильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлу-мачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеля-ційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Рубанської сільської ради Немирівського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмо-вити.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 по 960,00 гривень ( девятсот шіст-десят гривень 00 коп.) з кожного судового збору, сплаченого за подання апеля-ційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 березня 2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_12 ОСОБА_2

Судді: Підпис О.Ю. Береговий

ОСОБА_13 Марчук

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду Т.О. Денишенко