Справа № 766/156/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

за участю секретаря Лисенко К.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 29.12.2009 року власноручно написаною розпискою підтвердила факт отримання 30.06.2006 року від ОСОБА_4 грошової суми в розмірі 7874,00 грн. У звязку з тим, що боргова розписка складалася з метою анулювання ще непогашеного споживчого кредиту в ЗАТ КБ «Приватбанк», тому вона не містить кінцевої дати повернення боргу і є безстроковою, при цьому відповідач зобовязалася виплачувати тіло кредиту, оформленого на позивача, а також щомісячні проценти по ньому. Починаючи з 12.11.2009 року позивач здійснювала повернення коштів за кредитним договором на суму 13010,97 грн. Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобовязання, та зобовязаний сплатити позивачеві основну суму боргу, інфляційні втрати, 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання зобовязання до моменту предявлення позову. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в сумі 54980,00 грн. та сплачені судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судове засідання надали заяви, в яких просили розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами, позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідно до розписки ОСОБА_3 попросила ОСОБА_4 оформити кредит в сумі 7874,00 грн., який зобовязалася виплачувати щомісячно. Однак, вказана розписка не містить дати складання.

29.12.2009 року ОСОБА_3 написано розписку, відповідно до якої вона у звязку з тимчасовою відсутністю паспорта попросила ОСОБА_4 оформити кредит на придбання ноутбуку в сумі 7874,00 грн., які отримала від неї 30.06.2006 року та зобовязалася виплачувати тіло кредиту та проценти по ньому щомісячно.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, 11 листопада 2015 року в справі № 6-1967цс15.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Із долученої до матеріалів справи копії розписки, складеної 29.12.2009 року, вбачається, що ОСОБА_3 попросила ОСОБА_4 оформити кредит на придбання ноутбуку, та отримала грошові кошти в сумі 7874,00 грн. 30.06.2006р., однак вказана розписка не містить в собі відомості щодо строку погашення боргу.

Крім того не надано жодного доказу щодо існування заборгованості у позивача перед банком, тобто підтвердження фактично понесених витрат позивачем.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги, такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.640, 1046, 1047 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська