27.02.2018 Справа № 363/2299/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь завдану моральну шкоду у розмірі 245 000,00 грн., стягнення з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на її користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 31 373,20 грн. та стягнення з ПТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на її користь завдану моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 08.05.2015 року приблизно о 21 годині 20 хвилин на автодорозі Київ-Овруч 21 км.+870 м., поблизу будинку №63 по вул. Свято-Покровська в с. Нові Петрівці, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка перетинала дорогу по пішохідному переходу. Внаслідок ДТП позивачу спричинені чисельні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В наслідок ДТП відкрито кримінальне провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, потерпілою в даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_1

Так, ОСОБА_2 своїми діями спричинив позивачу матеріальної та моральної шкоди. Матеріальна шкода завдана довго тривали лікуванням на, що позивач витратила 31 373,20 грн. Крім того ОСОБА_1 зазнала моральних страждань та фізичних страждань які полягають в тому, що в наслідок ДТП вона зазнала значну фізичну біль, тривале лікування призвело до вимушених змін у житті, крім того, внаслідок отриманих після ДТП травм, позивач не може самостійно пересуватися та нормально працювати.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Оскільки, відповідача не відшкодовано завданих збитків позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 11.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, з урахуванням письмових заперечень, а саме в частинні стягнення моральної шкоди у розмірі 8 000,00 грн. в іншій частині задоволення позовних вимог просила відмовити.

Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення позивача з представником та представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

28.03.2016 року вироком Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_2 визнано винним і призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України - штраф у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 грн., без позбавлення прав керування транспортним засобом. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 31 373,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн., а всього 101373,20 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08.06.2016 року вирок Вишгородського районного суду київської області від 28.03.2016 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2017 року вирок Вишгородського районного суду Київської області від 28.03.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08.06.2016 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 28.03.2016 року, 08.05.2015 року близько 21 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем марки «Siat Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався по проїжджій частині автодороги «Київ-Овруч», зі сторони села Старі Петрівці, в напрямку м. Київ, в межах вулиці Святопокровської, в селі Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра» і дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_2 діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, в порушення вимог п.18.1. та п.18.4. Правил дорожнього руху України, не впевнившись, що на нерегульованому пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека, не зменшив швидкість руху, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, та виїхав на нерегульований пішохідний перехід, розташований біля зупинки громадського транспорту «Валки», де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка перетинала проїжджу частину автодороги «Київ-Овруч» по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно руху транспортного засобу.

Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень середньої тяжкості отримала ОСОБА_1

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого 2114/693 хірургічного відділення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, поступила у стаціонарне відділення Вишгородської центральної районної лікарні 08.05.2015 року та виписана 15.05.2015 року. Повний діагноз ОСОБА_1, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана обличчя, волосяної частини голови. Внутрішньосуглобовий перелом обох виростків правої б/б кістки зі зміщенням, осколковий перелом б/б кістки зі зміщенням на границі верхньої та середньої треті. Перелом голівки м/б кістки. Забій грудної клітки зліва. Травматичний шок 1 ст., гіповолемічний шок 1 ст.

Крім того, відповідно до виписки з історії хвороби стаціонарного хворого з КЗКОР «Київської обласної клінічної лікарні», ортопедо-травматологічного центру, ОСОБА_1 15.05.2015 року госпіталізована з діагнозом вертикально нестабільний перелом кісток тазу. Перелом лонної та сідничної кісток зліва. Перелом с-в/3 правої гомілки зі зміщенням уламків. Виписано ОСОБА_1 з КЗКОР «Київської обласної клінічної лікарні», ортопедо-травматологічного центру 05.06.2015 року.

Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Згідно до страхового акту №АІ.747827.L0001.01 затвердженого 02.11.2016 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вбачається, що до страхової компанії надійшло повідомлення про страховий випадок, який стався в с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська 08.05.2015 року, потерпілою є ОСОБА_1 На підставі наданих документів, відповідно до договору страхування дана подія кваліфікована як страховий випадок за ризиком шкода, заподіяна життю та здоров'ю. Розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку (додатку №1) становить 22 297,46 грн. Як вбачається до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №АІ.747827.L0001.01 від 01.11.2016 року, сума до виплати становить 22 297,46 грн.

Крім того, згідно до страхового акту №АІ.747827.L0001.02 затвердженого 06.01.2017 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вбачається, що до страхової компанії надійшло повідомлення про страховий випадок, який стався в с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська 08.05.2015 року, потерпілою є ОСОБА_1 На підставі наданих документів, відповідно до договору страхування дана подія кваліфікована як страховий випадок за ризиком шкода, заподіяна життю та здоров'ю. Розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку (додатку №1) становить 36 684,56 грн. Як вбачається до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №АІ.747827.L0001.02 від 06.01.2017 року, сума до виплати становить 14 387,10 грн.

Як вбачається з платіжного доручення №6577 від 03.11.2016 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило перерахування страхового відшкодування на загальну суму 104 076,61 грн. Відповідно до відомості №1 виплат від 03.11.2016 року по договору №11/07-11-2/007 від 12.11.2010 року, ОСОБА_3 перераховано 22 297,46 грн. Крім того, з платіжного доручення №120 від 11.01.2017 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило перерахування страхового відшкодування на загальну суму 45 141,84 грн. Відповідно до відомості №1 виплат від 11.01.2017 року по договору №11/07-11-2/007 від 12.11.2010 року, ОСОБА_3 перераховано 14 287,09 грн.

Отже, відповідачем ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», відшкодовано ОСОБА_1 матеріальну шкоду та моральну шкоду в розмірі 36 584,55 грн. Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги до відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 31 373,20 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., задоволенню не підлягають, оскільки заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі.

Частинами 1-3 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 1 березня 2013 року, роз'яснено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2, суд виходить з того, що відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, проте до цих вимог також застосовуються положення ст.11 ЦПК України, щодо надання належних та допустимих доказів її спричинення.

Згідно положень ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Враховуючи постанову Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме пункт 3 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно до роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ( з урахуванням змін та доповнень, внесених Постановою пленуму Верховного Суду України від 25.05.2005 р. № 5) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи обсяг страждань, яких зазнала позивач ОСОБА_1 та з урахуванням порушених нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо отримання позивачем моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 Враховуючи вищезазначене, а також характер та обсяг страждань, яких зазнала ОСОБА_1, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_4 завданої ним моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн.

Керуючись статтями 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187, 1188, 1192 ЦК України, пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та статтями 4, 12, 13, 77, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. 310671935) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30 000,00грн.

В іншій частині в позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.

Суддя О.Д. Рудюк