Єдиний унікальний номер 234/9756/16-ц Номер провадження 22-ц/775/75/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Бахмут

справа номер 234/9756/16-ц номер провадження 22-ц/775/75/2018

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Новосядлої В.М.,

суддів: Новосьолової Г.Г., Мірути О.А.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року (суддя першої інстанції Фоміна Ю.В.) в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Краматорського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, на час звернення до суду з позовом має повних 61 рік.

Відповідач по справі є її сином та зареєстрований разом з нею в житловому будинку, однак за цією адресою не проживає.

Позивачка зазначає, що є самотньою людиною, отримує пенсію у розмірі 1 242,67 грн., якої їй недостатньо для свого забезпечення.

Оскільки відповідач отримує заробітну плату у розмірі 10 000 гривень, позивачка просила стягнути з нього на її утримання 1/5 частину зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дати звернення і довічно.

Заочним рішенням Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання був задоволений, а саме: було стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Будапешт, Угорщина, на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на місяць, починаючи з 22.06.2016 року, та до зміни матеріального стану сторін та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 гривень.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1, яка не була стороною у справі у суді першої інстанції, принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що:

- позивачка не повідомила суд першої інстанції про те, що у відповідача є малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання якої рішенням Краматорьского міського суду від 22 червня 2015 року були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2015 року і до повноліття дитини. Крім того, рішенням цього ж суду від 8 вересня 2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 31 березня 2015 року,

- мати відповідача звернулась із цим позовом не з метою отримання аліментів, а для подальшого звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки виконавчий лист не був зданий до виконання у виконавчу службу,

- в теперішній час в провадженні суду знаходиться справа про зменшення аліментів на утримання дитини із посиланням на оскаржуване рішення.

Під час розгляду справи сторони не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Із матеріалів цивільної справи вбачається.

Відповідач по справі є сином позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 1 грудня 2009 року позивачка знаходиться на пенсії і розмір її пенсії складає 1 242 гривні 67 копійок.

Данні про розмір заробітної плати позивача суду першої інстанції надані не були.

ОСОБА_1 (особа яка подала апеляційну скаргу) не була залучена до участі у справі у суді першої інстанції, а тому у відповідності до вимог частини 3 статті 367 ЦПК України апеляційним судом приймаються надані нею докази, а саме:

*копію рішення Краматорьского міського суду від 22 червня 2015 року яким з ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2015 року і до повноліття дитини,

*копію ухвали Апеляційного суду Донецької області від 28 липня 2015 року про залишення без змін рішення Краматорьского міського суду від 22 червня 2015 року,

*копію рішення Краматорьского міського суду від 8 вересня 2015 року, яким з ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 31 березня 2015 року,

*копії позовних заяв ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на її утримання та на утримання дитини.

Відповідно до частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно із статтею 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків, а саме приймається до уваги отримання позивачкою пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у неї майна, що може приносити дохід тощо.

Потребою у матеріальній допомозі є брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи.

Частина 1 статті 10 СК України передбачає якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

При визначенні потреби у матеріальній допомозі треба виходити з критеріїв, закріплених у частини 4 статті 75 СК України, а саме: один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, критерієм потреби у матеріальній допомозі є прожитковий мінімум, визначений законом.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність на час звернення позивачки до суду, складав 1 130 гривень, а на час ухвалення рішення - 1 247 гривень.

Розмір пенсії позивачки станом на червень 2016 року становив 1 242 гривні 67 копійок.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів, вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання.

Але встановлюючи розмір аліментів у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на місяць, починаючи з 22 червня 2016 року, та до зміни матеріального стану сторін, суд першої інстанції не врахував, що Сімейним Кодексом України не передбачено встановлення мінімального розміру аліментів для непрацездатних батьків.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги наявність у відповідача доньки, на утримання якої він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2015 року і до повноліття дитини та колишньої дружини, на утримання якої рішенням цього ж суду від 8 вересня 2015 року з відповідача були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 31 березня 2015 року.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при встановленні розміру аліментів були неповно встановлені обставини, що мають значення для справи, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення в цій частині.

Встановлюючи розмір аліментів на утримання позивачки, апеляційний суд, враховуючи матеріальний стан позивачки і відповідача, наявність у відповідача утриманців, приходить до висновку про стягнення на користь позивачки аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 22 червня 2016 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Довід апеляційної скарги про те, що у задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити з тих підстав, що вказаний позов був направлений не для отримання аліментів, є необґрунтованим, оскільки згідно із статтею 202 СК України повнолітній син зобов'язаний утримувати непрацездатну мати, яка потребує матеріальної допомоги.

Що стосується аргументів, викладених позивачкою у відзиві на апеляційну скаргу, то апеляційний суд виходить із наступного.

Згідно із частиною 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Позивачкою була надана квитанція ПАТ «Укрпошти» від 24 січня 2018 року із якого не вбачається, що саме було відправлено ОСОБА_1 і ким.

Вказана квитанція не є переконливим доказом направлення ОСОБА_1 копії відзива і доданих до нього документів

Докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів відповідачу позивачкою надані не були.

Виходячи з наведеного апеляційним судом не приймаються аргументи, викладені в відзиві на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання, змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Будапешт, Угорщина, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ІПН НОМЕР_1), аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 22 червня 2016 року, до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення копії постанови.

Головуючий:

Судді: