АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/272/18Головуючий по 1 інстанції - Колода Л. Д. Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі

суддів Пономаренка В.В.

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.

секретар Торопенко Н.М., Попова М.В.

за участю:

представника позивача Назаренка С.М.

відповідача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року ухваленого суддею Колода Л.Д. у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, :

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості зазначаючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2012 р. ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте останній не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Станом на 31.08.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 49949 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 3990,20 грн. - заборгованість за кредитом; 39904,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2354,73 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.03.2012 року у розмірі 49949 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 3990,20 грн. - заборгованість за кредитом; 39904,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2354,73 грн. - штраф (процентна складова). Судові витрати у розмірі 1600 грн. покласти на відповідача.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №б/н від 26.03.2012 року в сумі 4000,00 грн., відсотки за поточну заборгованість в сумі 5709,79 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн., а всього 11309,79 грн. (одинадцять тисяч триста дев'ять гривень 79 копійок).

В частині стягнення відсотків за прострочену заборгованість в сумі 34194 грн. 64 коп., комісію в сумі 3200 грн. та заборгованість по судовим штрафам в сумі 2854 грн. 73 коп. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в стягненні відсотків за прострочену заборгованість в сумі 34194 грн. 64 коп., комісії в сумі 3200 грн. та заборгованості по судовим штрафам в сумі 2854 грн. 73 коп., ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне встановлення обставин справи, просить рішення в зазначеній частині скасувати і ухвалити нове та задовольнити позовні вимоги в частині стягнення відсотків за прострочену заборгованість в сумі 34194 грн. 64 коп., комісію в сумі 3200 грн. та заборгованість по судовим штрафам в сумі 2854 грн. 73 коп., в іншій частині рішення - залишити без змін.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційна скарга надійшла до Придніпровського районного суд м. Черкаси 14 грудня 2017 року та направлена до Апеляційного суду Черкаської області 28 грудня 2017 року. Автоматизований розподіл справи проведено 28 грудня 2018 року, апеляційне провадження по справі відкрито 02 січня 2018 року, ухвала про призначення справи до розгляду постановлена 11 січня 2018 року і справу призначено до розгляд на 23 січня 2018 року та у зв'язку з неявкою представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» і відсутності даних про належне повідомлення позивача, судове засідання відкладено на 13 лютого 2018 року.

Відповідачем ОСОБА_6 відзив на апеляційну скаргу позивача не подавався, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованість по кредитному договору №б/н від 26.03.2012 року в сумі 4000,00 грн., відсотків за поточну заборгованість в сумі 5709,79 грн. та судового збору в сумі 1600 грн. не оскаржувалося.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України (чинного на час розгляду справи і ухвалення судового рішення 21.11.2017 р.), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України (що вступив в дію з 15.12.2017 року), судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору №б/н від 26.03.2012 року в сумі 4000,00 грн., відсотків за поточну заборгованість в сумі 5709,79 грн. та стягуючи судові витрати в сумі 1600 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2012 р. ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.08.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 49949 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 3990,20 грн. - заборгованість за кредитом; 39904,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2354,73 грн. - штраф (процентна складова)

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_6 свої зобов'язання по договору кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку не виконала, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення, а саме необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» лише заборгованість за кредитом в сумі 4000 грн. та заборгованість за процентами на поточну заборгованість в сумі 5709,79 грн. (по розрахунку наданому відповідачем) і відмовив в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за прострочену заборгованість в сумі 34194 грн. 64 коп., комісії в сумі 3200 грн. та заборгованості по судовим штрафам в сумі 2854 грн. 73 коп., не мотивуючи взагалі підставу такої відмови.

З даним висновком в повному обсязі не може погодитися колегія суддів.

Так, за матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.03.2012 року позивач ОСОБА_6 отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно до ст. 207 ЦК України, правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання

банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача

(www.privatbank.ua ) , ПАТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг. (далі - Умови та Правила). Тобто, Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

26.03.2012 року відповідачем було підписано Анкету - Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.(а.с.6).

У даній Анкеті - Заяві від 26.03.2012 року зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Також зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання.

Згідно до анкети-заяви відповідач зобов'язався в подальшому знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті www.privatbank.ua.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг, що узгоджується з вимогами ст. 634 ЦК України.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна" з викладенням всіх істотних умов надання кредит, тобто містить тарифи. (а.с.7).

В даному випадку зміст договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником уклався договір у письмовій формі.

На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було видано кредитну картку "Універсальна", що не заперечує і відповідач.

Таким чином суд приходить до висновку, що кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним.

Суд відхиляє твердження відповідача про не підписання заяви-анкети, оскільки це не підтверджено наявними та допустимими доказами та спростовується поясненнями відповідача про отримання кредитної картки, використання кредитних коштів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно зі ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За матеріалами справи банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

На момент звернення з позовом заборгованість за кредитом не погашена.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наведеним банком (а.с.5), з якого вбачається, що відповідач протягом дії кредитного договору частково проводив сплату щомісячних платежів по кредиту.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.13.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Відповідно до п. 1.1.3.1.9. Умов та Правил , банк не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надає власнику виписки про стан Картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по картковим рахункам. У разі підключення Клієнта до комплексу INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через цей комплекс. У разі підключення Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Згідно п. 1.1.2.1.5. Умов та Правил, до обов'язку Клієнта відноситься одержання виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам. Відповідно до п. 1.1.2.1.6. Умов та Правил, у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку, клієнт може звернутися до Банку для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання.

Можливість зміни умов договору розділом 11 Постанови НБУ №705

від 05.11.2014 року, а саме Банк має прано вносити зміни до правил користування

електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Відповідач не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача являются необгрунтованими.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру эолитами ставки та інших факторів.

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,3 в місяць або 27,6 % на рік. Дані процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку, що містяться в матеріалах справи (а.с.75-94) і зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Зокрема, згідно до п.1.1.3.2.3 - передбачена можливість зміни Тарифів та інших невідємних частин договору.

Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг до обов'язків позичальника відноситься:

-п. 1.1.2.3 отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам;

- п. 1.1.2.4 у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банкіських послуг та/або Тарифів надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Власнику і його Довіреним особам.

Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року і 15.03.2015 року, але заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило.

Встановлено, що вже після підвищення процентної ставки відповідач активно користувався карткою, в тому числі неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких 19.01.2015 року, що являється підтвердженням прийняття діючих умов договору.

Позивачем проведено розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, яка становить 39904, 43 грн. і з даним розрахунком погоджується колегія суддів.

Визначені в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції та стягнуті з відповідача відсотки за поточну заборгованість в сумі 5709,79 грн. (розмір яких визначено відповідачем) - не відповідають Умовам та Правилам надання банківських послуг, тому колегія суддів не вбачає підстав для відмови в позовних вимогах стосовно стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 39904, 43 грн.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача комісії в сумі 3200 грн. та заборгованості по судовим штрафам в сумі 2854, 73 грн. не підлягають до задоволення та мотивує наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що одночасне нарахування штрафу і пені як виду цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором) суперечить конституційному принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Одночасне нарахування штрафу і пені суперечить закону. До того ж, в суму 3200 грн. крім пені, включена сплата комісії.

Надаючи оцінку правомірності нарахування комісії, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Отже, невідомо, за які конкретно дії Банку по обслуговуванню клієнта, підлягає стягненню вказана комісія.

Тому, колегія суддів доходить до висновку, що нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, є незаконним.

За таких обставин, у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає до часткового задоволення, а оскаржуване рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року у даній справі до зміни і скасуванні його в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» відсотків за поточну заборгованість по кредитному договору № б/н від 26 березня 2012 року в сумі 5709 грн. 79 коп., в частині відмови в стягненні заборгованості по відсотках за прострочену заборгованість в сумі 34194 грн. 64 коп. та ухваленні в цій частині нової постанови, а саме про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом по кредитному договору № б/н від 26 березня 2012 року в сумі 39904 грн. 43 коп. В решті частини рішення, а саме: про відмову в стягненні з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за комісією в сумі 3200 грн., заборгованості по судовим штрафам в сумі 2854 грн. 73 коп. необхідно залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в сумі 3343 грн. 20 коп., які складаються з оплати судового збору за подання позову в сумі 1592 грн. та апеляційної скарги в сумі 1751 грн. 20 коп., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 99,5%.

Керуючись ст. ст.35, 258, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відсотків за поточну заборгованість по кредитному договору № б/н від 26 березня 2012 року в сумі 5709 грн. 79 коп., в частині відмови в стягненні заборгованості по відсотках за прострочену заборгованість в сумі 34194 грн. 64 коп. та ухвалити в цій частині нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за користування кредитом по кредитному договору № б/н від 26 березня 2012 року в сумі 39904 грн. 43 коп.

В решті частини рішення, а саме: про відмову в стягненні з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за комісією в сумі 3200 грн., заборгованості по судовим штрафам в сумі 2854 грн. 73 коп. - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 3343 грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженю до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2018 року.

Судді Гончар Н.І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю.В.