Справа № 466/8467/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Терех У.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

установив:

06.11.2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №108 в будинку №386 по вул.Т.Шевченка у м.Львові та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її квартирі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що у квартирі №108 у будинку№386 по вул.Т.Шевченка у м.Львові зареєстровано п»ятеро осіб, а саме: вона, ОСОБА_2 її колишній чоловік, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, проте фактично не проживає та не зявляється в ній з 1995 року. Позивач зазначає, що у звязку із тим, що у квартирі зареєстрований колишній чоловік у неї виникають проблеми із сплатою надмірних комунальних послуг, які надаються та нараховуються з урахуванням відповідача як зареєстрованої особи, чим порушуються її права. У звязку із вищенаведеним змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, оголошенням, опублікованим у газеті «Високий Замок» про його виклик до суду. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 проживає та зареєстрована ОСОБА_1. Окрім цього, у даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї та прописки від 21.09.2017 року, виданою ЛКП Рясне 402.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. Проте, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії СГ №288151 від 03 червня 1992 року шлюб між ними розірвано. Місце теперішнього проживання ОСОБА_2 позивачу не відоме.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Факт не проживання гр.ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 стверджується складеними актами ЛКП «Рясне 402» від 14.04.2015 року, 14.04.2016 року, 16.06.2016 року, 29.05.2017 року (а.с.10-13). Крім того, факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується поясненнями сусідів позивача, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та дочки позивача ОСОБА_9, які вказують на те, що ОСОБА_2 не проживає та не зявляється у зазначеній квартирі протягом тривалого часу. Отже, ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою понад два роки.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви зареєстрованої особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі наведеного та беручи до уваги те, що позивач не представив доказів звернення до Львівської міської ради щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3, їй відмовлено в цьому не було, вимога позивача щодо зняття з реєстрації відповідача не підлягає до задоволення, оскільки підставою для зняття особи з реєстрації є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Враховуючи викладене суд вважає, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №108 у будинку №386 по вул.Т.Шевченка у м.Львові доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

У решті позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 84, 89, 273, 274, 280-284, 289, 314 ЦПК України, ст.ст.319, 383 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КВ №218532, адреса реєстрації: АДРЕСА_4) таким, що втратив право на користування житловим приміщення, а саме: квартирою №108 у будинку №386 по вул.Т.Шевченка у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії КВ №218532, адреса реєстрації: АДРЕСА_4) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії КВ №458154, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

В задоволені решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_10