Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №325/23/17

Провадження №22-ц/778/216/18

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.Б.

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

представник позивача - Давиденко Анастасія Іванівна,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Приазовського районного суду Запорізької області у складі судді Пантилус О.П. від 13 червня 2017 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 03.07.2014 року в м. Мелітополь Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля марки Daewoo з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4.

Внаслідок ДТП автомобіль Honda отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькрої області від 30.09.2014 року , якою відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 КУпАП.

На підставі звіту №64 про оцінку транспортного засобу Honda, був складений наказ №773 від 13.02.2015 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_4. Розмір виплаченого страхового відшкодування становить 50 000 грн., виплата яких підтверджена платіжним дорученням №9781 від 27.02.2015 року.

Також, позивачем понесені витрати за послуги аварійного комісара з метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю потерпілого в розмірі 1 801 грн., про що свідчить платіжне доручення №7415 від 25.09.2014 року.

Оскільки МТСБУ відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст.1187 ЦК України, ст.38 вказаного Закону, позивач просив суд стягнути з відповідача суму понесених витрат та судовий збір.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ кошти в розмірі сплаченого страхового відшкодування 50000 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1330 грн. 09 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

13 липня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області на вказане рішення суду, в якій зазначав, що суд першої інстанції допустив вільне трактування положень п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 стосовно визначення кола осіб, які повинні здійснювати виклик заінтересованої особи - відповідача у цій справі, та допустимість проведення огляду транспортного засобу за відсутністю відомостей про сповіщення заінтересованої особи.

Зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що потерпілий звернувся до відповідача з повідомленням про ДТП після спливу визначеного законодавством триденного строку.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог матеріального та процесуального права, вирішуючи питання про стягнення з відповідача страхового відшкодування не вирішив питання про передачу відповідачу замінених деталей автомобіля.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, а також стягнути з позивача на його користь судові витрати, що складаються з суми судового збору.

26 липня 2017 року справа разом із апеляційною скаргою ОСОБА_2 надійшла до Апеляційного суду Запорізької області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2017 року справу з апеляційною скаргою ОСОБА_2 призначено до розгляду.

06 листопада 2017 року від МТСБУ надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких бюро зазначає, що в матеріалах справи знаходиться копія телеграми, оригінал якої було досліджено судом у судовому засіданні та встановлено, що спеціалістом ОСОБА_5 на адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 (згідно відомостей №9407979 АІПС ДТП від 09.07.2014 року), було надіслано запрошення відповідача для огляду автомобіля Honda Accord на 10 год. 00 хв. 22.07.2014 року. Вважають, що відсутність відповідача при оцінці автомобіля не тягне за собою недійсність проведеної оцінки чи невідповідність її висновків нормам законодавства.

Просило суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, розглядати справу без участі представника позивача (а.с.207).

Від представника МТСБУ - Давиденко А.І. та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності. ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, тому задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача коштів в розмірі сплаченого страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено судом, що 03.07.2014 року ОСОБА_2, приблизно о 17 год. 15 хв., в м. Мелітополь на перехресті пр. Б. Хмельницького та вул. Кірова, керуючи автомобілем DAEWOO FSO LANOS TF69Y, державний номер НОМЕР_2, проїхав на заборонений сигнал світлофору (червоний), внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем HONDA ACCORD, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.11-12).

Згідно із відомостями №9407979 про ДТП, сформованих АІПС ДТП станом на 09.07.2014 року, що власник автомобіля Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (а.с.10).

Згідно із звітом суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 №64 від 30.07.2014 року встановлено, що розмір збитків, завданих власнику від пошкодження автомобіля Honda Ассоrd, державний номерний знак НОМЕР_1, складає 66066,90 грн. (а.с.19-35).

За результатами розгляду заяви власника автомобіля Honda Ассоrd, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, МТСБУ було виплачено страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. (а.с.18, 36).

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп«а» п.41.1. ст.41 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п. 38.2.1 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Відповідач не надав доказів, що належить до кола осіб, передбачених пунктом 13.1 статті 13 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Повідомлення про ДТП від 04.07.2014 року за вхідним номером МТСБУ №16541 від 08.07.2014 року, подане власником пошкодженого автомобіля ОСОБА_7 у передбачений законом строк, оскільки датою ДТП є 03 липня 2014 року (четвер), дата прийняття документа МТСБУ - 08 липня 2014 року (вівторок), а отже на третій робочий день з дня настання ДТП.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України ( в редакції чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції), докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно із положеннями ст. 212 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Звіт суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 №64 від 30.07.2014 року, яким встановлено, що розмір збитків, завданих власнику від пошкодження автомобіля Honda Ассоrd, державний номерний знак НОМЕР_1, складає 66066,90 грн., відповідачем не оскаржено.

Будь-яких клопотань про призначення експертизи, у зв'язку із незгодою із звітом суб'єкта оціночної діяльності відповідачем до суду не подавалося. Не містить таких клопотань і журнал судового засідання, на який сторонами щодо його неправильності та неповноти зауваження не подавалося.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення спеціалістом порядку проведення дослідження транспортного засобу, які полягають у відсутності відповідача при огляді автомобіля спеціалістом в зв'язку із неналежним повідомленням відповідача, колегія суддів також прийняти не може, оскільки абзацом 1 пункту 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року встановлено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Судові експерти, які отримали кваліфікацію у порядку передбаченому Законом України «Про судову експертизу» під час виконання експертних досліджень також керуються положеннями Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 08.10.1998 року № 53/5.

Так, відповідно до пункту 3.9 Інструкції, якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об'єкта за його місцезнаходженням, орган або особа, яка призначила експертизу (замовила дослідження), повинна забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об'єкта, а також належні умови його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися у визначений час на місце події або огляду об'єкта, дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку.

З наведеного вбачається, що виклик зацікавлених осіб покладається на замовника дослідження, а не на виконавця дослідження (експерта). При цьому, Методикою не визначено випадки обов'язкового виклику зацікавлених осіб на технічний огляд, а зазначено, що це питання узгоджується з виконавцем дослідження.

Посилання апеляційної скарги про те, що судом не вирішено питання про передачу відповідачу замінених деталей автомобіля, є неприйнятним, оскільки це питання необхідно вирішувати із власником транспортного засобу, який не був учасником цієї справи.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог МТСБУ про стягнення витрат на залучення аварійного комісара рішення суду не оскаржено, тому колегією суддів не переглядається.

Підстави для розподілу судових витрат згідно із ст. 141 ЦПК України у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 383 ЦПК України, Апеляційний суд Запорізької області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова