Справа № 638/1898/18
Провадження № 2-н/638/262/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства «Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань» заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Заявник звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань» заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу (п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України).

В разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу (ч.3 ст.165 ЦПК України).

Як вбачається із наданої до суду заяви, заявником заявлено вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, проте вони між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд, на думку суду, неможливий.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.4, 160, 161, 165, 166, 263, 352-354 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Український державний головний науково-дослідний і виробничий інститут інженерно-технічних і екологічних вишукувань» заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Розяснити ОСОБА_1 його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Д.В.Цвірюк