Справа № 456/1378/18
Провадження № 2/456/956/2018
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації. В обгрунтування позовних вимог позивач покликаються на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстрований позивач, а також його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_1 та внук ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2, яка є невісткою позивача, в його будинку ніколи не проживала та не була у ньому зареєстрована. Син позивача та чоловік відповідача ОСОБА_1 зареєстрований у цьому будинку з дня народження та проживав до 2000 року, і з вказаного часу не проживає у вказаному будинку. На прохання сина ОСОБА_1 позивач 16 жовтня 2008 року дозволив зареєструвати у своєму будинку його сина, а свого внука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м.Стрию і весь час з дня свого народження проживав з відповідачкою за її адресою проживання АДРЕСА_2. Реєстрація ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в домоволодінні, яке належить позивачу, обмежує його в праві розпорядження своєю власністю, оскільки відповідно до Інструкції про порядок проведення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5, за наявності реєстрації місця проживання в будинку неповнолітньої дитини, він не може укладати правочини щодо цього нерухомого майна без відповідної на те згоди органу опіки та піклування, а тому звернувся з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи Котик О.С. в судовому засіданні пояснила, що на засіданні комісії 26.06.2018 року батько дитини ОСОБА_1 не прибув, однак подав заперечення проти зняття з реєстрації сина за адресою АДРЕСА_1, а мама дитини ОСОБА_2 не заперечила проти зняття з реєстрації її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №2 від 12.04.1985 року (із змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (п.10), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватись жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1, будівництво якого не завершено, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Братківської сільської ради Стрийського району Львівської області №82 від 25.11.1999 року про надання дозволу на виготовлення проектної документації індивідуального будинку та рішенням виконавчого комітету Братківської сільської ради Стрийського району Львівської області №12 від 24.02.2000 року про надання дозволу на індивідуальне будівництво, виданих позивачу ОСОБА_1

З довідки №81 від 12.02.2018 року виданої виконкомом Братківської сільської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 жителю с.Братківці, вбачається, що він проживає з дружиною ОСОБА_4. Син ОСОБА_1 та онук ОСОБА_3 з ним не проживають.

Згідно із записами в будинковій книзі для прописки громадян в будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5зареєстрований за вказаною адресою.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ніколи не проживав і не проживає в будинку позивача за адресою АДРЕСА_1, а проживає разом з мамою ОСОБА_2 в АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, більше одного року не проживає без поважних причин в будинку позивача за

адресою АДРЕСА_1, а проживає разом з мамою ОСОБА_2 в АДРЕСА_2. Позивач, як власник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, та відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом у вищевказаному житловому будинку.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас