"05" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Юдицькому К.О.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що він та його батько ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_2 є власником особового рахунку, однак за адресою реєстрації не проживає, його особисті речі в житловому приміщенні відсутні.
З 13.07.2005 року відповідач перебуває у розшуку як безвісно зниклий у зв'язку з чим відділом карного розшуку Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві заведено оперативно-розшукову справу № 04-3393.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за останньою відомою суду адресою його реєстрації.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується Довідкою форми №3 ,,Про склад сім'ї та реєстрації", виданої КК ,,Центром Комунального сервісу" Дніпровського району №2154 від 08.09.2017 року.
Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.12.1959 року.
Квартира № 67 є не приватизованою, власником особового рахунку є відповідач ОСОБА_2
З 13.07.2005 року відповідач перебуває у розшуку як безвісно зниклий у зв'язку з чим відділом карного розшуку Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві заведено оперативно-розшукову справу № 04-3393, що підтверджується листом Начальника райуправління ГУ в м. Києві Дніпровського районного управління ОСОБА_4 від 09.09.2014 року, листом Начальника управління ГУ національної поліції в м. Києві Кузьміна О.П. від 10.07.2017 року.
Необхідність визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, позивач обґрунтовує сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності .
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 71,72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 81,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
Відомості щодо учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2 виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 2002 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: