Головуючий у суді першої інстанції: Кривовяз А.П.
У Х В А Л А

12 листопада 2018 року місто Київ

справа №2-581/09

провадження №22-ц/824/3863/2018

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2009 року у справі за позовом прокуратури міста Києва в інтересах Держави в особі Державного комітету України з земельних ресурсів до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2008 року задоволені позовні вимоги прокуратури міста Києва в інтересах Держави в особі Державного комітету України з земельних ресурсів до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення.

Визнано незаконним та скасовано п.п 4, 6, 7 рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року 575/3403 « Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1». /а.с.60-63/

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2008 року задоволено заяву представника Київської міської ради про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2008 року.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2008 року - скасовано, справу призначено до розгляду. /а.с.87-88/.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2009 року задоволені позовні вимоги прокуратури міста Києва в інтересах Держави в особі Державного комітету України з земельних ресурсів до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення.

Визнано незаконним та скасовано п.п 4, 6, 7 рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року 575/3403 « Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1» /а.с. 126-129/.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 2 грудня 2009 року апеляційну скаргу представника Київської міської ради відхилено, рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2009 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 лютого 2012 року відхилено касаційну скаргу Київської міської ради, рішення Святошинського районного суду від 12 жовтня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 2 грудня 2009 року - залишено без змін /а.с.176-177/.

Не погоджуючись з рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2009 року, ОСОБА_3 через свого представника - адвоката ОСОБА_4, 26 жовтня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Одночасно в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що такий пропущений з поважних причин.

В обґрунтування поважності причин зазначив, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, копію рішення суду від 12 жовтня 2009 року суд першої інстанції йому не направляв, а тому він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що виключає можливість застосування положень п.1 ч.2 ст.358 ЦПК України.

Крім цього, зазначав, що позивачем без достатніх правових підстав було зазначено адресу його проживання: АДРЕСА_2 гуртожиток. Проте, він ніколи не проживав та ніякого відношення до зазначеної адреси не має. Двічі судові повідомлення були направлені на адресу його дійсного місця проживання, проте вручені вони були невідомим особам, начебто уповноваженим ним на отримання поштової кореспонденції. Жодних документів на підтвердження таких повноважень, наданим іншим особам, матеріали справи не містять.

Про наявність оскаржуваного рішення ОСОБА_3 дізнався після ознайомлення його представника з матеріалами справи.

Посилаючись на викладені обставини, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2009 року.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що підстави для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14 квітня 2008 року відкрито провадження у справі за позовом прокуратури міста Києва в інтересах Держави в особі Державного комітету України з земельних ресурсів до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення /а.с.33/.

Судові повідомлення неодноразово надсилалась судом першої інстанції на адресу ОСОБА_3 зазначену у позовній заяві (АДРЕСА_2) та не були отримані адресатом, а повернуті до суду з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» /а.с.45,46/. Конверти направлені судом, не містять позначення поштового вкладення «судова повістка».

18 липня 2008 року за результатами розгляду справи Святошинським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким задоволені позовні вимоги прокуратури міста Києва в інтересах Держави в особі Державного комітету України з земельних ресурсів до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення /а.с. 60-63/.

8 серпня 2008 року представником Київської міської ради подано заяву про перегляд заочного рішення у справі /а.с. 69-71/.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2008 року задоволено заяву представника Київської міської ради про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2008 року, заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2008 року - скасовано, справу призначено до розгляду /а.с.87-88/.

Після скасування заочного рішення, про розгляд справи призначений на 8 квітня 2009 року, 30 квітня 2009 року, 12 жовтня 2009 року - ОСОБА_3 повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою:АДРЕСА_3, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення уповноваженій особі /а.с. 105, 109,122/.

Посилання ОСОБА_3 на те, що судові повідомлення направлені судом за його дійсним місцем проживання, отриманні не особисто ним, а невідомими особами, яких він не уповноважував на отримання його поштової кореспонденції, не можуть бути прийняті судом, як підтвердження факту того, що він не був повідомлений про розгляд справи належним чином, виходячи з наступного.

Пунктом 98 Правил надання поштового зв'язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (що діяла на момент розгляду справи судом), зокрема визначено, що прості поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані фізичним особам за місцем роботи, перебування (гуртожитки, інтернати, дитячі будинки, готелі, оздоровчі та лікувальні заклади), доставляються адресатам з використанням абонентських поштових скриньок або вручаються представникам юридичних осіб (закладів), уповноваженим на одержання пошти, якщо інше не передбачено договором, укладеним цими юридичними особами (закладами) з операторами поштового зв'язку за місцем обслуговування.

Таким чином, оскільки суд надсилав судові повідомлення адресовані ОСОБА_3 на адресу гуртожитку, то за отримання поштової кореспонденції розписувалась уповноважена на це юридичною особою - особа, а тому відсутні підстави вважати, що невручення повідомлення особисто ОСОБА_3 є неналежним повідомленням про дату судового засідання.

З апеляційною скаргою ОСОБА_3 звернувся до суду 26 жовтня 2018 року, тобто після сплину дев'ятирічного строку.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження рішення суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги поданої після спливу одного року.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він не був обізнаний про розгляд справи, а тому суд не може застосувати положень п.2 ч.1 ст. 358 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи.

ОСОБА_3 був, у встановленому законом порядку, повідомлений про розгляд справи, призначений на 8 квітня 2009 року, 30 квітня 2009 року, 12 жовтня 2009 року, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення уповноваженій особі /а.с. 105, 109,122/.

Зазначені обставини не дають підстав уважати, що апеляційна скарга подана особою, не повідомленою про розгляд справи.

На обставини непереборної сили особа, яка подає апеляційну скаргу, не посилається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2009 року у справі за позовом прокуратури міста Києва в інтересах Держави в особі Державного комітету України з земельних ресурсів до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: О.І. Шкоріна