Справа №204/1127/18
Провадження №2/204/763/18
УХВАЛА

іменем України

12 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» в м.Дніпро, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною, зобовязання прийняти на роботу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» в м.Дніпро, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною, зобовязання прийняти на роботу та поновлення на роботі, в якій також просив звільнити його від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК України вбачається, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може звільнити від сплати судових витрат.

Розясненнями, викладеними у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позовна заява не містить жодних посилань позивача щодо неможливості сплати судового збору через скрутне матеріальне становище або будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати позивачем судового збору. Отже, позивачем не надано жодного доказу, що підтверджує його матеріальний стан та відсутність коштів.

Посилання позивача як на підставу звільнення від сплати судового збору на ст.5 Закону України «Про судовий збір» судом не приймаються до уваги з наступних підстав.

Пунктом 1 ч.1 ст. 5 зазначеного Закону передбачено, що позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Таким чином, під час розгляду справи про поновлення на роботі позивачі звільнені від сплати судового збору та окремого порядку розгляду питання щодо звільнення від сплати судового збору в даній частині діючим законодавством не передбачено. Разом з цим статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено пільг щодо сплати судового збору під час розгляду справи про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною та зобовязання прийняти на роботу у звязку з чим підстав для звільнення від сплати судового збору в даній частині судом не знайдено.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Таким чином, позивачем до суду подано позовну заяву, яка не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України з наступних підстав.

В порушення ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивiльних i кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року встановлено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Так, враховуючи, що в позовній заяві об'єднано дві позовні вимоги немайнового характеру (визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною та зобовязання прийняти на роботу), позивачу відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI за подання позовної заяви немайнового характеру потрібно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 704,80 грн. за кожну позовну вимогу немайнового характеру, що в сумі складає 1409,60 грн. (704,80+704,80), на р/р 0008, код отримувача (МФО) 805012, Банк отримувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ, код отримувача (ЄДРПОУ) 37989253, отримувач коштів УДКСУ у Чечелівському районі м. Дніпра.

Також в порушення вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. Крім того, до наданої позивачем копії позовної заяви не додано копії клопотання про розгляд позовної заяви за місцем реєстрації позивача, копії довідки від 20 листопада 2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та копії ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року, зазначених в додатках.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч.ч.1,3 ст. 136, ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до Регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» в м.Дніпро, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною, зобовязання прийняти на роботу та поновлення на роботі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» в м.Дніпро, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-СХІД» про визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною, зобовязання прийняти на роботу та поновлення на роботі залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десятиднів після отримання копії ухвали та попередити, що згідно вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: