Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9952/17 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 53 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 296/9952/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Драча Ю.І. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, вимоги якого в подальшому уточнив (а.с. 108) та просив: скасувати наказ ГУ Національної поліції Житомирській області від 15.09.2017 № 1161 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»; скасувати наказ ГУ Національної поліції Житомирській області від 20.11.2017 № 231 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головного управління Національної поліції в Житомирській області; скасувати наказ ГУ Національної поліції Житомирській області від 19.01.2018 № 11 о/с по особовому складу про внесення змін до пункту наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 20.11.2017 № 231 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яким ОСОБА_1 вважають звільненим з 07.12.2017; поновити ОСОБА_1 на роботі па посаді начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 07.12.2017 та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу із розрахунку середньомісячного заробітку у розмірі 10418,52 грн, починаючи з 20.11.2017 і до поновлення на роботі, 20000,00 грн. заподіяної моральної шкоди та судові витрати, понесені під час розгляду справи.

В обґрунтування вимог зазначив, що згідно наказу №47 о/с від 07.11.2015 він був призначений на посаду начальника відділення забезпечення автотранспортом Головного управління Національної поліції в Житомирській області. В подальшому, 09.12.2016 призначений на посаду начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головною управління Національної поліції в Житомирській області. Вказав, що наказом № 1161 від 15.09.2017 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення трудової дисципліни, невиконання вимог ст.ст. 139, 142 КЗпП України, в частині неухильного дотримання Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують посадові обов'язки працівника, який працює за трудовим Договором, в частині невиконання вказівки безпосереднього керівника, проявлену нещирість під час надання пояснень та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Пояснив, що підставою притягнення його до дисциплінарної відповідальності стало невиконання ним доручення начальника УЛМТЗ ГУНП підполковником поліції Поліщука Р.П. щодо підготовки інформації про транспортні засоби, які використовувалися підрозділами ДАІ та супроводження області для їх подальшого використання новоутвореними підрозділами патрульної поліції у строк до 17-00 год 05.09.2017, що призвело до нарікань з боку керівництва.

В подальшому, наказом №231 о/с від 20.11.2017 його звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин покладених трудових договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язків, в який було внесено зміни наказом № 11 о/с від 19.01.2018 в частині дати звільнення, а саме із - 07.12.2017 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю у період 17.11.2017 по 06.12.2017.

Вважає вказані накази незаконними та такими, що порушують його трудові права. Зазначив, що у зв'язку із незаконним звільненням йому спричинені моральні страждання та оцінив нанесену йому протиправними діями відповідача шкоду у розмірі 20 000 грн. Виходячи із наведеного, просив задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано наказ ГУ Національної поліції Житомирській області від 15.09.2017 № 1161 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».

Скасовано наказ ГУ Національної поліції Житомирській області від 20.11.2017 № 231 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головного управління Національної поліції в Житомирській області

Скасовано наказ ГУ Національної поліції Житомирській області від 19.01.2018 № 11 о/с по особовому складу про внесення змін до пункту наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 20 листопада 2017 року № 231 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яким ОСОБА_1 вважають звільненим з 07.12.2017.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі па посаді начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 07.12.2017 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 32211,93 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 13000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь держави 5286,00 грн. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку за один місяць в сумі 6697,57 грн. допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема зазначає, що із наказом про оголошення ОСОБА_1 догани останній ознайомився особисто 15.09.2017, про що свідчить його підпис. Крім того, зазначає, що матеріалами перевірки встановлено факт неналежного виконання позивачем доручення від 27.07.2017. Також судом першої інстанції безпідставно покладено в основу рішення факт відсутності в матеріалах перевірки пояснень працівників ДУМ НПУ щодо порушень, допущених позивачем при виконанні вказівок, оскільки вони доводяться іншими письмовими доказами. Відповідач в апеляційній скарзі також зазначає, що, скасувавши лише один з наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність такої систематичності, що є неприпустимим і явно суперечить принципу верховенства права.

Станом на час розгляду справи в суді відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні в апеляційному суді представник відповідача ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечила, надала відповідні пояснення. Окрім того зазначила, що її довіритель після поновлення його на роботі, подав заяву про звільнення за власним бажанням та не бажає продовження трудових відносин з відповідачем.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що згідно наказу №47 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_1 призначений на посаду начальника відділення забезпечення автотранспортом Головного управління Національної поліції в Житомирській області, а 09.12.2016 - на посаду начальника відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів Головною управління Національної поліції в Житомирській області (а.с. 12-13).

Наказом № 1161 від 15.09.2017 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення трудової дисципліни, невиконання вимог ст.ст. 139, 142 КЗпП України, в частині неухильного дотримання Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують посадові обов'язки працівника, який працює за трудовим Договором, в частині невиконання вказівки безпосереднього керівника, проявлену нещирість під час надання пояснень та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с. 14).

Зі змісту зазначеного наказу вбачається, що на виконання інструктивної наради від 05.09.2017 №9509/01/12-2017 на щоденній нараді начальником УЛМТЗ ГУНП підполковником поліції Поліщуком Р.П. доручено начальнику відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУНП ОСОБА_1 підготувати інформацію про транспортні засоби, які викорстовувались підрозділами патрульної поліції та доповісти каналами електронного зв'язку (електронною поштою) до НП України у строк до 17.00 цього ж дня. Дану вказівку останній не виконав, що унеможливило узагальнення інформації по центральним органам поліції та викликало обґрунтовані нарікання з боку керівництва НП України.

Наказом №231 о/с від 20.11.2017 ОСОБА_1 звільнено з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин покладених трудових договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язків, в який було внесено зміни наказом № 11 о/с від 19.01.2018 в частині дати звільнення, а саме із 07.12.2017 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю у період 17.11.2017 по 06.12.2017 (а.с. 15).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про незаконність наказу № 1161 від 15.09.2017 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, а відтак і його звільнення з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України, обов'язковою вимогою застосування якої є систематичність порушення трудової дисципліни чи невиконання покладених обов'язків або вчинення нового дисциплінарного проступку протягом року.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України допускається розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП підставами, працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП) і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Відповідно до статі 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ч. 4 ст. 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Частиною 1 статтею 151 КЗпП України передбачено, що якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.07.2017 до УЛМТЗ ГУНП в Житомирській області з апарату НП України надійшов лист за вих. № 8079/03/31-2017 про необхідність надання до 27.07.2017 до Департаменту управління майном НПУ інформації щодо службового автотранспорту, який закріплений і користується підрозділами супроводження та управліннями превентивної діяльності для виконання завдань з нагляду та безпеки дорожнього руху (а.с.55).

27.07.2017 начальником відділення забезпечення автотранспортом з обслуговування підрозділів ГУНП в Житомирській області ОСОБА_1 підготовлено відповідь та того ж дня за вих. № 743/105/01/31-2017 вказану інформацію електронною поштою було направлено до Департаменту управління майном Національної поліції України (ДУМ НПУ)(а.с.56-57). Зазначена обставина відповідачем визнається, про що свідчать матеріали справи та апеляційна скарга.

В подальшому ДУМ НПУ ще двічі вимагало запитувану інформацію. У зв'язку з цим відповідач вказував, що тільки і саме позивач неналежно виконав поставлене 26.07.2017 доручення.

Проте, вказівка щодо неналежного виконання доручення стосується не лише позивача, а усіх підрозділів Національної поліції, оскільки Департаментом адресована не тільки до Житомирської області, а усім територіальним підрозділам Національної поліції України.(а.с. 54).

Ця обставина додатково підтверджується також проведенням наради 02.09.2017 із заступниками начальників Головних управлінь Національної поліції в Автономній республіці Крим, областях, м. Києві, які координують діяльність підрозділів кадрового, фінансового, матеріального забезпечення та заступниками начальників управлінь патрульної поліції в містах, під час якої повторно висунуто вимогу надати до 04.09.2017 Департаменту управління майном вивірені списки транспортних засобів, які використовувалися підрозділами ДАІ та супроводження (а.с. 62-63).

Також 03.09.2017 до УЛМТЗ ГУНП з апарату НП України надійшов лист за вих. № 8407/03/31-2017 про необхідність повторного направлення вказаної інформації у зв'язку з неналежним виконанням попереднього доручення.

З матеріалів справи вбачається, що начальник УЛМТЗ ГУНП Р.П. Поліщук надав доручення позивачу надати повторну інформацію і уточнені списки транспортних засобів до 04.09.2017.

Зазначена вказівка позивачем була виконана своєчасно, про що свідчить супровідний лист від 04.09.2017 до Інформації з переліком транспортних засобів, який того ж дня був підписаний начальником УЛМТЗ ГУНП підполковником поліції Поліщуком Р.П. та зазначено номер вихідної кореспонденції № 857/31/01-2017 (а.с. 50).

Тобто позивач підготував необхідну інформацію, яка була підписана керівником та зареєстрована працівниками відповідного відділу в журналі вихідної кореспонденції, що свідчить про належне виконання вказівки полковника Поліщука Р.П. ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що відправка як поштової так і електронної кореспонденції здійснюється іншими працівниками. Згідно посадової інструкції начальника відділення забезпечення автотранспортом Центру обслуговування підрозділів ГУНП в Житомирській області функції відправлення кореспонденції не передбачено (а.с.86-88).

Окрім того, позивачем 05.09.2017 повторно підготовлено запитувану інформацію, яка того ж дня була відправлена.

Проте, 07.09.2017 начальник УЛМТЗ ГУНП підполковник поліції Поліщук Р.П. звернувся до начальника ГУНП в Житомирській області із рапортом, в якому вказав, що з метою усунення виявлених недоліків та недоопрацювань, на які вказано керівництвом НП України, 04.09.2017 на щоденній нараді ним доручено начальнику відділення центру обслуговування підрозділів ГУНП ОСОБА_1 підготувати відповідну інформацію та доповісти до НП України у строк до 17.00 цього ж дня. Дану вказівку останній не виконав, що унеможливило узагальнення інформації по центральним органам поліції та викликало обґрунтовані нарікання з боку керівництва НП України, про що йому було повідомлено 05.09.2017 на його службовий номер телефону (а.с.44).

Вказані обставини стали предметом перевірки щодо належного виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов'язків, за наслідками якої старшим інспектором з особливих доручень з пожежної безпеки ГГЗ ГУНП підполковником поліції Кузьмінською А.І. складено висновок від 14.09.2017 про грубе порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, невиконання вимог ст. 139, 142 КЗпП України в частині неухильного дотримання Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують посадові обов'язки працівника (а.с. 64-67).

На підставі вказаного висновку ОСОБА_1 наказом № 1161 від 15.09.2017 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Водночас, перевіркою, зокрема, встановлено, що 27.07.2017 начальником відділення забезпечення автотранспортом центру обслуговування підрозділів ГУНП ОСОБА_1 підготовлено проект відповіді та цього ж дня за вих. №743/105/01/31-2017 електронною поштою направлено до ДУМ НПУ.

03.09.2017 до УЛМТЗ ГУНП з апарату НП України надійшов лист за вих. № 8407/03/31-2017 про необхідність повторного направлення вказаної вище інформації у зв'язку з неналежним виконанням попереднього доручення.

Наступного дня, 04.09.2017 начальником відділення ГУНП ОСОБА_1 за вих. №857/105/01/31-2017 указану інформацію електронною поштою направлено до ДУМ НПУ.

Відтак, сам відповідач констатував своєчасне виконання позивачем покладеного доручення 04.09.2017, хоча в подальшому у зазначеному Висновку вказав, що будь-яких підтверджуючих документів про відправлення інформації 04.09.2017 ОСОБА_1 не надав, що може свідчити про його нещирість під час проведення службової перевірки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно оцінивши і співставивши усі докази по справі, дійшов обґрунтованого висновку про незаконність притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача згідно наказу відповідача №1161 від 15.09.2017.

Є таким, що відповідає нормам матеріального права висновок суду першої інстанції про те, що оскільки наказ ГУ Національної поліції в Житомирській області від 15.09.2017 №1161 «Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» скасовано, немає підстав вважати, що в діях позивача є систематичність, тому звільнення ОСОБА_1 на підставі п.3 ст.40 КЗпП України є незаконним.

Законність чи незаконність притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача вдруге на правильність вирішення спору не впливає, оскільки виключає системність порушення - два і більше дисциплінарних стягнень упродовж року.

А тому доводи в апеляційній скарзі про недостатність скасування лише одного наказу, пов'язаного з дисциплінарним стягненням, є безпідставними.

До того ж наказ №231 о/с від 20.11.2017 про звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст. 40 КЗпП України не містить вказівки на те, в чому проявилось порушення, яке стало приводом до звільнення, не зазначена дата скоєння трудового правопорушення.

Наказ ГУ Національної поліції в Житомирській області від 19.01.2018 № 11 о/с, яким внесено зміни в наказ №231 о/с від 20.11.2017 про звільнення ОСОБА_1 в частині дати його звільнення є похідним від останнього наказу, а тому суд правильно вирішив питання щодо його скасування, задовольняючи вимогу щодо скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі позивача.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування наказів, поновлення позивача на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Разом з тим колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо його незгоди з визначенням судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В матеріалах справи міститься ордер про надання позивачу правничої допомоги адвокатом ОСОБА_5 та угода №49 від 21.11.2017, згідно якої загальна ціна юридичних послуг складає 13 тис. грн. (а.с.24,25). Квитанцією №49 від 21.11.2017 підтверджується, що ОСОБА_1 сплачено адвокату 13тис. грн (а.с.129).

Із розрахунку витрат на правничу допомогу вбачається, що за проведення консультації з питань чинного законодавства про працю (2год) визначено 2 000грн, вивчення документів адвокатом (2год) - 2 000грн, підготовка та оформлення позовної заяви - 2 000грн., представництво у Корольовському районному суді м. Житомира (3 судові засідання, 2 засідання відкладені) - 7 000грн. (а.с.128).

Із журналів судових засідань вбачається, що загальна тривалість судових засідань, у яких адвокат брала участь становить 67 хв.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

А тому, виходячи із тривалості зайнятості адвоката у судових засіданнях, складності справи, ціни позову колегія суддів вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає зменшенню з 13 000 грн до 8 000грн., а рішення суду - зміні в цій частині.

Щодо визначення розміру судового збору слід врахувати таке.

Із позовної заяви в остаточній редакції вбачається, що позивачем заявлено чотири позовних вимоги немайнового характеру, а також вимога про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням суду першої інстанції із відповідача стягнуто 5286, 00 грн судового збору.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за 4 вимоги немайнового характеру (про скасування наказів та стягнення моральної шкоди). Від сплати судового збору в решті заявлених вимог позивач звільнений згідно положень ст. 5 згаданого Закону.

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на день подання позову становив 1600 грн.

Виходячи із наведеного, сума судового збору за подання позову становила 2 560 грн (0,4 х 1600 грн х 4 вимоги).

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру судового збору, який підлягає стягненню із відповідача із 5286 грн до 2560 грн, виходячи із вказаних ставок судового збору, які були чинні на день подання позову та положень ст. 141 ЦПК України.

В решті рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 травня 2018 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Зменшити розмір стягнутих витрат на професійну правничу допомогу з 13 000 грн до 8 000 грн та судового збору - з 5 286 грн до 2 560 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.11.2018.

Головуючий Судді