АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/214/18Головуючий по 1 інстанції Опалинська О.П.
Категорія: 2, 5 Доповідач в апеляційній інстанції Карпенко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої Карпенко О.В.

суддів Нерушак Л.В., Фетісової Т.Л.

секретар Наконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Опалинської О.П. о 14 годині 11 хвилин у залі судових засідань Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням,

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-:

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що він у 2006 році придбав у ОСОБА_6 належний останньому будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Оскільки коштів, щоб повністю розрахуватися із ОСОБА_6 не вистачало, вказує позивач, 23 серпня 2006 року між ним, ОСОБА_6 та Смілянським центральним відділенням Черкаського головного регіонального управління ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними спорудами, посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого у реєстрі за № 5242, згідно якого він являється власником будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 Черкаської області. Даний будинок за умовами п. 5.1 зазначеного договору передавався у заставу банку.

ОСОБА_5 вказує, що у придбаному будинковолодінні по АДРЕСА_1 Черкаської області зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_3, який відповідно до п. 4.6 договору купівлі - продажу жилого будинку з надвірними спорудами від 23.08.2006 року, як член сім'ї продавця ОСОБА_6 повинен був звільнити будинок та змінити місце реєстрації. На момент продажу будинку, зазначає ОСОБА_5, продавець зобов'язувався звільнити будинок, виписати всіх зареєстрованих за вказаною адресою осіб та сплатити заборгованість за комунальні послуги до 01 вересня 2006 року.

В порушення умов договору купівлі - продажу жилого будинку з надвірними спорудами від 23.08.2006 року, зазначає позивач, відповідач ОСОБА_3 на час звернення із позовом до суду будинковолодіння не звільнив, не знявся з реєстрації в належному позивачеві будинку і в добровільному порядку цього зробити не бажає, на неодноразові звернення виселитися і знятися з реєстрації відмовляється без будь-яких пояснень.

На даний час, вказує ОСОБА_5, ним повністю сплачено кредит за придбаний будинок, проте відповідач ОСОБА_3 не звільняє будинок, чим створює перешкоди у користуванні належним позивачу будинком, позбавляє його можливості зареєструвати місце проживання членів родини і унеможливлює проживання у ньому.

З метою захисту своїх порушених прав, зазначає ОСОБА_5, він змушений звертатися до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із даним позовом та просив суд постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні ним будинковолодінням за АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого житла ОСОБА_3

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням - задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_5 на праві приватної власності житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 640 грн. сплаченого судового збору та 3000 грн. за надання правової допомоги адвокатом, всього 3640 грн.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним представник відповідача ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що між позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 існувала добровільна усна домовленість з метою отримання коштів на придбання вантажних автомобілів для надання послуг з перевезення вантажів. Оформлення у ПАТ КБ «Приватбанк» кредитних договорів фактично було зроблено з метою: у ОСОБА_5 на придбання будинковолодіння у ОСОБА_6, а у ОСОБА_6 на придбання квартири ОСОБА_5 Вказані дії були спрямовані на здійснення підприємницької діяльності, а не набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків щодо об'єктів нерухомого майна. Вони вчинили удаваний правочин для отримання кредитних коштів.

Зазначає, що удаваний договір купівлі-продажу укладений між позивачем і відповідачем не був спрямований на реальне настання правових наслідків та реальне відчуження будинковолодіння. Кошти за будинок ОСОБА_6 не отримував. Кредит під заставу спірного будинковолодіння виплачувався нею та ОСОБА_6, а не позивачем. Позивач до теперішнього часу майно не приймав та не опікувався ним. У будинковолодінні продовжував проживати і залишався зареєстрованим ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року і ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 повністю відмовити.

П. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Провадження у вказаній справі відкрито до набрання чинності редакції ЦПК України (15 грудня 2017 року), а тому розгляд скарги, у відповідності до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, продовжується за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_5 вказував, що ним повністю сплачено кредит за придбаний будинок, проте відповідач ОСОБА_3 не звільняє будинок, чим створює перешкоди у користуванні належним позивачу на праві власності будинком і позбавляє його можливості зареєструвати місце проживання членів своєї родини і унеможливлює проживання у ньому. Також зазначав, що ОСОБА_3, який зареєстрований і проживає у зазначеному будинку, ігнорує його вимоги щодо необхідності звільнення житлового приміщення, відмовляється звільнити будинок, внаслідок чого він позбавлений можливості реалізувати свої права власника і використовувати майно, власником якого він є , на власний розсуд.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції прийшов до висновку, що цивільні права позивача ОСОБА_5 порушуються відповідачем ОСОБА_3, оскільки останнім створюються позивачу, як власнику нерухомого майна реальні перешкоди у здійсненні ним права володіння, користування, розпоряджання майном - житловим будинком по АДРЕСА_1, Черкаської області, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що передбачений статтею 391 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його порушення.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні своєю власністю.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами ОСОБА_5 купив у ОСОБА_6 будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 Черкаської області (а.с. 4).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 є власником будинку по АДРЕСА_1 Черкаської області (а.с. 5).

Згідно до умов договору купівлі-продажу жилого будинку з надвірними спорудами від 23.08.2006 року, а саме п.4.6 продавець зобов'язується звільнити будинок разом з сім'єю, та виписати всіх інших зареєстрованих за цією адресою осіб до дня підписання цього договору, не пізніше 01 вересня 2006 року.

Як вбачається з будинкової книги на домоволодіння по АДРЕСА_1, у вказаному жилому будинку з 9 жовтня 2003 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3 (а.с. 51-53)

Сукупність зібраних по даній справі доказів об'єктивно підтверджує той факт, що відповідач ОСОБА_3 без достатніх на те правових підстав зареєстрований та проживає у спірному будинку, чим порушує право власності позивача, в тому числі позбавляє ОСОБА_5 можливості використовувати майно, власником якого він є, на власний розсуд та свідчить про обґрунтованість заявлених ОСОБА_5 позовних вимог.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про порушення відповідачем законних прав ОСОБА_5, як власника будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 Черкаської області та необхідності їх поновлення шляхом покладення на ОСОБА_3 зобов'язань щодо усунення перешкод у користуванні ОСОБА_5 належним йому на праві власності будинковолодінням у вигляді виселення без надання іншого жилого приміщення.

Інші доводи апеляційної скарги, наведені представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням - залишити без задоволення, а зазначене рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча

Судді

Карпенко О.В.

Нерушак Л.В. Фетісова Т.Л.