Справа №345/2074/18
Провадження № 2/345/1034/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

в с т а н о в и в :

що сторони зареєстрували шлюб 27.06.1992 року. Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час вже повнолітня.

Причиною розірвання шлюбу стало те, що через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні стосунки та ведення спільного господарства в сім'ї виникали суперечки та непорозуміння, що стало причиною припинення взаємовідносин сторін як подружжя. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. Просила шлюб розірвати.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій заперечив проти задоволення позову, вважає, що сім'ю можна зберегти, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, сторони 27.06.1992 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківській області, про що зроблено запис за № 267 (а.с. 3).

Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час вже повнолітня.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Сторонам також надавався термін для примирення, однак вони не помирились та не бажають проживати разом.

Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог.

Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній.

За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивач просила не змінювати на дошлюбне.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

-

р і ш и в :

Позов задоволити, й шлюб зареєстрований 27 червня 1992 року у відділі ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №267 - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище позивачці "ОСОБА_1".

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: