Справа № 500/6757/17
Провадження № 2/500/294/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4, що померла 21 квітня 2013 року та визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4, померлої 21 квітня 2013 року право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Холостякова адмірала, б. 42, кв. 21, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що у свідоцтві про народження серії V АГ № 688515, виданого 12 квітня 2017 року (повторне) мати позивача зареєстрована як «Громовая Анна Михайлівна».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, а також зазначила що її мати ОСОБА_4 у 1982 році добровільно за життя внесла зміни в актовий запис, а саме по батькові з «Михайлівни» стала «Марківною».

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що з 1973 року знала ОСОБА_4 та ОСОБА_2 В свою чергу, ОСОБА_4 дійсно була матірю ОСОБА_2 Підтвердила факт того, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4, яка померла 21 квітня 2013 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_2 він знає зі школи, а також знав, що спадкодавець ОСОБА_4 була його матірю. Підтвердив факт того, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4, яка померла 21 квітня 2013 року.

Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 19.10.2001 року за № 623, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині належала квартира, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Холостякова адмірала, б. 42, кв. 21, що також підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 28.11.2016 року за № 2163.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 342303 від 23.04.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 21 квітня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Холостякова адмірала, б. 42, кв. 21.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишала що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49811685 від 10.11.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є: донька ОСОБА_8 та син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-АГ № 688515 від 12.04.2017 року, повторно виданого Київською сільською радою Кримського району Краснодарського краю, а також поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допитаними в судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_8 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 не проживала та до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини після її смерті не зверталась, тому вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

В свою чергу позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою про склад сім`ї або зареєстрований у житловому приміщенні/будинку, осіб від 02.11.2016 року за № 5899, а також записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Холостякова адмірала, б. 42, кв. 21, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно і право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ № 968942, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 19.03.1998 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Холостякова адмірала, б. 42, кв. 21) до ОСОБА_3 (паспорт серії КК № 057041, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 06.07.1998 року, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 38, кв. 2) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4, що померла 21 квітня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ № 968942, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 19.03.1998 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Холостякова адмірала, б. 42, кв. 21) як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4, померлої 21 квітня 2013 року право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Холостякова адмірала, б. 42, кв. 21.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.02.2018 року.

Суддя: ОСОБА_9