Провадження № 2/161/143/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної міграційної служби України у Волинській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири, яка знаходиться за адресою: вул. Дубнівська, 57/7, м. Луцьк, Волинська область.

В даній квартирі зареєстрована відповідач, однак у вказаному житлі не проживає з моменту прописки по теперішній час, участі у його утриманні та оплаті комунальних послуг не приймає.

У звязку з чим, просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 7 по вул. Дубнівській, 57 в м. Луцьку Волинської області.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі.

А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири вул. Дубнівська, 57/7, м. Луцьк, Волинська область, і у ній, окрім неї та її сина ОСОБА_3, також зареєстрована відповідач ОСОБА_2, що підтверджується картою прописки (а.с. 22).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з моменту прописки, теперішнє місце її проживання невідоме, витрат по утриманню житла не несе.

Згідно відповіді Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 23.09.2017, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 (а.с. 8) підтверджено факт не проживання ОСОБА_2

Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у квартирі позивача більше одного року.

Відповідач, будучи зареєстрованою у квартирі позивача по даний час, порушуює її права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 7 по вул. Дубнівській, 57 в м. Луцьку Волинської області.

Згідно з ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 383, 405, 406, ст. 156 ЖК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 7 в будинку № 57 по вул. Дубнівській в місті Луцьку Волинської області.

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_4