Справа № 761/3857/18
Провадження № 2-з/761/117/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру до пред'явлення позову.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира належить йому на підставі договору дарування посвідченого 28.12.2004 року приватним нотаріусом КМНО Івановим П.Ю., реєстраційний номер - 4149, згідно з яким отримав її в дар від своєї матері ОСОБА_4. В свою чергу, ОСОБА_4 володіла квартирою на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою київською державною нотаріальною конторою 15.03.2004 року, реєстраційний номер 6-1622. 25.01.2018 року від працівників Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_1 дізнався про те, що належна йому квартира була декілька разів перепродана з використанням підроблених документів з приводу чого порушено кримінальне провадження № 0000340 від 25.01.2018 року, а ця інформація була виявлена поліцією в ході розслідування іншого кримінального провадження. Згідно із інформацією отриманою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 05 лютого 2018 року право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_5. В дійсності ж. ОСОБА_1 є єдиним законним власником квартири, яка вибула із його власності без його на те волі, жодних правочинів по відчуженні квартири він не вчиняв. Вказує, що належним способом захисту права власності заявника на квартиру є пред'явлення віндифікаційного позову ( про витребування майна з чужого незаконного володіння) до особи, за якою на день подання позову буде зареєстроване право власності. У зв'язку з тим, що вищевказані обставини прямо свідчать про факт здійснення шахрайських дій, метою яких є заволодіння належною заявнику квартирою, вважає , що є істотним ризик подальшого протиправного відчуження належної останньому квартири з метою створення істотних перешкод у захисті прав. Вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову саме у вигляді накладення арешту на квартиру, оскільки її невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективним захист порушених прав заявника. Накладення арешту на квартиру з метою недопущення її подальшого відчуження до моменту розгляду спору по суті, дає можливість пред'явити позов до належного відповідача, тобто до особи, за якою на день звернення з відповідною позовною заявою зареєстроване право власності на квартиру, а отже і розраховувати на ефективний судовий захист. Крім того, представник просить суд при розгляді заяви не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки ОСОБА_1 має у встановленому порядку зареєстроване місце проживання в Україні: АДРЕСА_2, працює директором, має стабільний високий дохід та володіє нерухомим та рухомим майном, яке знаходиться на території України, вартість якого є достатньою для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові. У зв'язку із викладеним, просить накласти арешт на квартиру. Яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 391), право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5, реєстраційний номер

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається із заяви поданої представником ОСОБА_2, заява про забезпечення позову подається до подачі позовної заяви, яку ОСОБА_1 має намір подати в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

У заяві про забезпечення доказів представником ОСОБА_2 вказані особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_5 (малолітня), РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 02139, АДРЕСА_4; ОСОБА_6 (мати ОСОБА_5.), РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 02139, АДРЕСА_4; ОСОБА_7 (батько ОСОБА_5.), РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: 02166, АДРЕСА_5; ОСОБА_8, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрована за адресою: 02125, АДРЕСА_6; ОСОБА_9. РНОКПП НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: 54056, Миколаїв, АДРЕСА_7; ОСОБА_10, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстрований за адресою: 04080, АДРЕСА_8.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб

В якості обгрунтування вимог, представником було надано до суду відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05.02.2018 року в якому вказано власником нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_9, ОСОБА_5, а підставами виникнення права власності: договір дарування, серія та номер; 1240, виданий 31.10.2017, видавник: ОСОБА_11, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

В той же час, із наданої копії договору дарування від 31.10.2017 року, вбачається, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто на день звернення до суду із вказаною заявою про забезпечення позову є малолітньою.

Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Статтею 16 Закону України «Про виконавче провадження», визначено представництво сторін у виконавчому провадженні, а саме, діти та особи, визнані судом недієздатними, реалізують свої права та виконують обов'язки, пов'язані з виконавчим провадженням, відповідно до вимог закону через своїх законних представників.

Враховуючи те, що на день звернення до суду із заявою про забезпечення позову, власником нерухомого майна на яке просить накласти арешт заявник є малолітня дитина і не зазначено хто саме є законним представником ОСОБА_5, суд позбавлений можливості визначитись із боржником за виконавчим документом, яким є ухвала про забезпечення позову в розумінні положень ч. 1 ст. 157 ЦПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що заявником не вказано особу, яка є законним представником малолітньої ОСОБА_5, суд дійшов до висновку про невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2018 року.

Суддя: