Справа № 2-942/11
Номер провадження 4-с/489/19/18
УХВАЛА

16 лютого 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Сироватка Т.О.,

за участю:

представника ВДВС - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного ОСОБА_2 товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2» на дії державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2018 року ПАТ "Банк "ОСОБА_3" звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_1

Вказували на те, що на виконанні у Інгульському ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебував на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-942/2011, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва від 25.02.2011 р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_3 " заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 967 грн. 13 коп. та судового збору. 22.12.2017 р. державним виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки не виявлено майно, на яке можливо звернути стягнення. На переконання скаржника, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків та не в повному обсязі вжив заходів щодо пошуку майна та коштів боржника.

Посилаючись на вищевикладене, скаржник просить суд визнати дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві незаконними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2017 р.; відновити виконавче провадження ЄДРВП № 52584563 з примусового виконання виконавчого листа за № 2-942 від 25.02.2011 р. виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь

Дослідивши надані докази, суд встановив таке.

27.01.2011 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме, стягнуто з відповідача користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 " заборгованість в сумі 5 967 грн. 13 коп., а також судовий збір в сумі 59 грн. 67 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справу в сумі 120 грн. 00 коп., разом -179 грн. 67 коп.

25.02.2011 р. судом видано виконавчий лист по зазначеній справі про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2 " заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 967 грн. 13 коп., та судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що за даним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 52584563.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

В обґрунтування своїх вимог представник скаржника посилається на те, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження не було вжито всіх необхідних заходів щодо з'ясування місця знаходження боржника, його місця роботи та виявлення майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області виконавчі дії, в межах виконавчого провадження №52584563, вчинялись у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, державним виконавцем було винесено Постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження. Внесено обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, здійснено відповідні запити щодо наявності у боржника майна або доходів в ДФС та ПФУ, стосовно реєстрації та наявності транспортних засобів до НАІС та АІС Автомобіль, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Також державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника та встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можне бути звернено стягнення, про що складено відповідний Акт.

За результатом проведених державним виконавцем дій, не виявлено можливості забезпечення вимог стягувача за рахунок майна боржника.

При цьому суд не може погодитись із твердженнями скаржника щодо необхідності примусового проникнення до житла, заборону виїзду за межі України, розшук боржника, оскільки ці дії є зайвими , з огляду на присутність боржника під час складання Акту за місцем його проживання.

22.12.2017 року держаним виконавцем Інгульського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_1 було винесено Постанову про повернення виконавчого документа по справі № 2-942/2011 р. стягувачеві, оскільки не було виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення.

Разом з тим, слід зазначити, що без результативність вжитих державним виконавцем заходів не свідчить про неправомірність його дій.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що державний виконавець при винесенні постанови дотримувався вимог передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає, що заявлені вимоги необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного ОСОБА_2 товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2» на дії державного виконавця Інгульського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.02.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова