Справа № 462/3788/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, покликаючись на те, що він звернувся 10 липня 2017 року та 12 липня 2017 року за направленням Львівського міського центру зайнятості від 05 липня 2017 року до ПАТ «Львівобленерго» з питанням про прийом на роботу. Однак працівники відділу кадрів відмовились від зустрічі, а тому він кинув усі документи у скриню на прохідній. Львівський міський центр зайнятості 12 липня 2017 року видав йому повторно направлення, він намагався домовитись про зустріч та отримав відповідь про конкурс та скорочення посади. 20 липня 2017 року він звернувся до відповідача та отримав відповідь про те, що робоче місце зайнято з 14 липня 2017 року. Просить визнати дії відповідача незаконними, зобовязати відповідача прийняти його на роботу з 12 липня 2017 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 89343,15 грн., моральну шкоду у розмірі 19800,00 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, давши аналогічні пояснення, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечила, пояснила, що позивач звернувся до ПАТ «Львівобленерго» 20 липня 2017 року з направленням на працевлаштування, проте у товаристві була відсутня вакансія та йому було відмовлено у прийнятті на роботу. Просить у задоволенні позову відмовити.

30 січня 2018 року позивач заявив клопотання про витребування доказів, яке судом було задоволено.

22 лютого 2018 року позивач заявив клопотання про виклик свідків, яке судом було задоволено, однак у звязку із неявкою свідка, позивач у судовому засіданні 31 липня 2018 року не наполягав на подільшому виклику свідка.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 скеровано Львівським міським центром зайнятості за направленням №0031013 від 05 липня 2017 року у ПАТ «Львівобленерго» для працевлаштування за робочим місцем: інженер з компютерних систем. /а.с. 1 зворот./

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про зайнятість населення» держава гарантує у сфері зайнятості: безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку.

Відповідно до інформації про попит на робочу силу ПАТ «Львівобленерго» від 19 червня 2017 року у ПАТ «Львівобленерго» станом на 19 червня 2017 року наявна 1 вакантна посада інженер з компютерних систем. /а.с 8-10/

20 липня 2017 року ПАТ «Львівобленерго» відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті на роботу за посадою інженера з компютерних технологій, оскільки робоче місце зайняте з 14 липня 2017 року. /а.с. 1 зворот./

Згідно протоколу ПАТ «Львівобленерго» від 14 липня 2017 року конкурсною комісією з підбору персоналу рекомендовано керівництву товариства на заміщення вакантної посади інженера з компютерних систем ОСОБА_3 /а.с. 7/

Відповідно до наказу ПАТ «Львівобленерго» №1140к від 19 липня 2017 року ОСОБА_3 прийнято на роботу з 20 липня 2017 року на посаду інженера з компютерних систем. /а.с. 6/

Згідно з ч. 4 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці мають право: проводити добір працівників безпосередньо або через територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, чи суб'єкта господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні; взаємодіяти з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у створенні банку даних про вільні робочі місця (посади), сприянні працевлаштуванню безробітних та визначенні перспективної потреби у кадрах ; одержувати від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, безоплатно інформацію про пропонування робочої сили, послуги з добору і направлення на працевлаштування незайнятого населення, у тому числі осіб, зазначених у частині першій статті 14 цього Закону, а також інших осіб, які шукають роботу; проводити співбесіди з кандидатами на працевлаштування з метою визначення відповідності їх професійних знань, вмінь та навичок встановленим вимогам та ін.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, однак позивачем не надано суду жодних доказів, що він звертався до відповідача ПАТ «Львівобленерго» 10 липня 2017 року та 12 липня 2017 року з метою працевлаштування.

А також, відповідно до витягу з електронного документообігу ПАТ «Львівобленерго» з 10 липня 2017 року по 12 липня 2017 року не зареєстровано жодних звернень ОСОБА_1 /а.с. 31-34/

Як вбачається з наведеного, при зверненні позивача ОСОБА_1 до ПАТ «Львівобленерго» 20 липня 2017 з метою працевлаштування на посаду інженера з компютерних систем, дана посада не була вакантною, а відтак дії ПАТ «Львівобленерго» щодо відмови у прийнятті на роботу є правомірними.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження у судовому засіданні, позивачем не представлено, а судом не отримано жодних належних, достатніх, достовірних, допустимих доказів у їх підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш