Провадження № 22-ц/783/7263/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Цяцяка Р.П

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 13 листопада 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року у справі №461/11936/15-ц за нововиявленими обставинами..,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року по справі №461/11936/15-ц за нововиявленими обставинами.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що у постанові Верховного Суду України від 16.07.2014 року по справі № 6-48цс13 встановлені обставини, які спростовують факти, покладені в основу рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року, тому таке повинно бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами. Крім цього вказує, що суд повинен був застосувати норми Конституції України як норми прямої дії.

Просить ухвалу суду та рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Сторони по справі у судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи, що, у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2016 року у справі №461/11936/15-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Дане рішення суду було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою , на час розгляду справи.

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року.

У заяві про перегляд посилається на те, що суду на момент винесення рішення не були відомі обставини встановлені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6-19535св14 від 16.07.2014 року. Стверджує, що обставини встановлені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду спростовують факти, які були викладені у рішенні від 28.01.2016 року, зокрема щодо застосування норм матеріального та процесуального права у справах про відшкодування особі моральної шкоди завданої діями або бездіяльністю державних виконавців і до спірних правовідносин підлягають застосуванню ст.56 Конституції України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1173 ЦК України та ст.1 Закону №202/98-ВР. Вважає, що вказані обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для винесення законного рішення.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, вірно виходив з того, що обставини, які слугували підставою для звернення заявника до суду про перегляд рішення у звязку із нововиявленими обставинами, могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, оскільки на момент винесення рішення про перегляд якого він просить, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6-19535св14 від 16.07.2014 року уже була винесена відповідним судом.

Згідно з роз'ясненнями п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказана правова норма передбачає, що це мають бути обставини, вони повинні бути істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору, вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі. При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій ст. 361 ЦПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Посилання ОСОБА_2 на висновки викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з приводу норм, які регулюють правовідносини щодо відшкодування особі матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними діями та бездіяльністю державного виконавця, не можуть вважатися судом нововиявленою обставиною в розумінні ст.423 ЦПК України, оскільки вказана ухвала винесена 16.07.2014 року а рішення Галицького районного суду м.Львова 28 січня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що районний суд прийшов до правильного висновку, що судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо такі обставини відсутні.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.02.2018 року.

Головуючий

Судді