Справа № 606/968/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого він є, посилаючись на те, що останні без поважних причин понад один рік не проживають за вказаною адресою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали із мотивів, викладених у позові. Крім того, позивач пояснив, що відповідачі не проживають у будинку, власником якого він є (с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області), понад один рік та шість місяців. Місце свого постійного проживання вони покинули самостійно через постійні конфлікти, застосування ними та батьками ОСОБА_2 до його дружини фізичного насильства, а також вчинення інших протиправних дій. Після того, як відповідачі переїхали для проживання у м.Тернопіль, вони його не відвідували, не вели спільного господарства. Вважає, що відповідачі без поважних причин не проживали за вказаною адресою понад один рік, а тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позову не визнали із підстав, викладених у відзивах. Так, ОСОБА_3 пояснив, що біля двох років він разом із своєю дружиною та своєю малолітньою дитиною не проживають адресою: с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області, оскільки між ними та його батьками (позивачем у справі) виникали сімейні конфлікти. Крім того, вказали, що позивач змінив замки у вхідних дверях, не передавши їм ключі. У будинку, в якому вони проживали, залишилось належне їм майно. Також зазначили, що, проживаючи разом із позивачем та ведучи із ним спільне господарство, були членами його сім»ї. Вважають, що вони не проживали протягом зазначеного періоду у будинку ОСОБА_1 з поважних причин, а тому у задоволенні позову просять відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

Відповідач ОСОБА_3, його дружина відповідач ОСОБА_2 та їх малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Власником зазначеного житлового будинку є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13 березня 2008 року серї САВ № 977616, виданого виконавчим комітетом Сороцької сільської ради Теребовлянського району.

Відповідачі у будинку по вул.Гора,2 в с.Сороцьке Теребовлянського району Тернопільської області не проживали понад один рік, хоча зареєстровані за цією адресою. Дана обставина підтверджується як поясненнями сторін, так і актами обстеження житлово-побутових умов заявника від 22 вересня 2016 року, 17 лютого 2017 року, 16 травня 2017 року, затвердженими старостою с.Сороцьке Теребовлянського району.

Зі змісту зазначених актів не вбачається, що відповідачі та їх малолітня дитина не проживали у будинку позивача понад один рік без поважних причин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він не був присутній при обстеженні житлово-побутових умов ОСОБА_1, він лише затверджував акти обстеження таких умов. Однак, йому відомо про те, що між сторонами відбувались сімейні конфлікти, у врегулюванні яких він деколи брав участь. Підтвердив, що відповідачі не проживали у будинку позивача більше року.

У судовому засіданні сторони визнали та підтвердили факт існування між ними неприязних відносин, виникнення сімейних конфліктів, застосування фізичного насильства, односторонньої зміни позивачем замків у вхідних дверях будинку та ін., що в сукупності стало підставою для вимушеної зміни місця проживання відповідачів на інше, яке знаходиться у м.Тернополі.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідачі не були членами сім»ї ОСОБА_1, оскільки, зареєструвавши шлюб, створили нову сім»ю і стали проживати в іншому місці, а саме в АДРЕСА_1, виходячи з наступного.

Так, відповідач ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_1 Після укладення шлюбу із ОСОБА_2 вони (відповідачі) постійно проживали разом із позивачем, вели спільне із ним господарство, облаштовували житловий будинок, проводили в ньому ремонтні роботи. Наведені обставини узгоджуються із нормами ч.2 ст.64 ЖК України, згідно з якими до членів сім»ї наймача належать його дружина, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Вказані норми Житлового кодексу є спеціальними у цих правовідносинах, у зв»язку із чим підлягають застосуванню.

Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи наведені обставини, судом не встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживали понад один рік у с.Сороцьке, вул.Гора,2, Теребовлянського району Тернопільської області, без поважних причин.

За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку відповідачами права позивача не порушені, а тому у задоволенні позову про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.76-80, 263-265 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії МС 343274, до ОСОБА_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НЮ 324391, ОСОБА_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя