Справа № 419/2873/17
Провадження № 2/419/77/2018
05 лютого 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Мартинюка В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Московченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.06.2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня дитина постійно мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з сімєю не мешкає, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та дружини не надає.
На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення дитиною трирічного віку.
Позивачка - ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач - ОСОБА_2 у жодне судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 07.06.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 186317, виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 289 (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 387210, виданого Новоайдарським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.8).
Відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8), в якому вказані відомості про батька, тобто ОСОБА_2
З матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_3 постійно мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з сімєю не мешкає, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та дружини не надає.
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку.
Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1492 гривні.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з роз'ясненнями, викладеними у частині 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" відповідно до статті 19 Конституції України, та з урахуванням положень ЦПК України вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.
Відповідно до змін, прийнятих Верховною Радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби малолітньої дитини позивача та відповідача у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, беручи до уваги зміст позовних вимог позивача, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу, суду відповідачем надані не були. Проте судом встановлено, що відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Відсутність відомостей про працевлаштування відповідача не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку з дня подачі позову до суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.
На підставі ст. ст. 75, 79, 84, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. № НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кв. СтеповийАДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.09.2017 року.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. № НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кв. СтеповийАДРЕСА_1, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2017 року, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 29.03.2020 року.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: В.Б. Мартинюк