Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/3017/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ушатий І.Г.
Провадження № 22-ц/778/805/18 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

Суддів: Крилової О.В.

Бєлки В.Ю.

розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2017 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач проживає за адресою АДРЕСА_1, користується електроенергією на підставі укладеного договору від 11.12.2008 року. Внаслідок самовільного підключення до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східного районного відділення електричних мереж 12.09.2016 року складено акт про порушення, визначено обсяг та вартість електричної енергії в сумі 18663,86 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» вартість не облікованої електричної енергії 18663,86 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» вартість не облікованої електричної енергії в сумі 18663,86 грн. та судовий збір 1600 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02 січня 2018 року (а.с. 84), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України ,особам, які беруть участь у справі, надавався строк до 22 січня 2018 року для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_3.

Однак, в строк до 22 січня 2018 року на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2008 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладений договір № 531706042 про користування електричною енергією (а.с. 6-7).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року №1416 (далі - Методика), чинна на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ст.ст.2-4,11 Закону України «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Виходячи з положень ст.ст.6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

12 вересня 2016 року представниками ВАТ «Запоріжжяобленерго» в присутності ОСОБА_3 було проведено перевірку дотримання правил користування електричною енергією та встановлено самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Позивачем акт був підписаний ОСОБА_3, при цьому ніяких зауважень з його боку зазначено не було.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлена відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушенням в електроенергетиці, окрема, є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

За змістом п.42 вищевказаних Правил споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно - технічних документів та договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку та у разі порушення Правил настає відповідальність (п.п.48 Правил).

Згідно п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

З наявного в матеріалах справи Акту про порушення №00140141 від 12.09.2016 року, вбачається, що він був складений з дотриманням вимог Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (далі ПКЕЕН) (а.с. 3).

Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

06 жовтня 2016 року відбулось засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною для населення.

Відповідно до п.4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року №122, та п.53 Правил, обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ.

Як вбачається з протоколу засідання комісії № 475 від 06.10.2016 року позивачу нараховано збитки в сумі 18663,86 грн., які були обчислені відповідно до п. 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р.№ 562. Від підпису зазначеного протоколу засідання комісії ОСОБА_3 відмовився.(а.с. 5).

З огляду на наведеневбачається, що суд задовольняючи позовні вимоги, з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дійшов правильного висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, оскільки під час розгляду справи було встановлено та підтверджено дослідженими письмовими доказами, наявність вини ОСОБА_3 у заподіянні збитків ПАТ «Запоріжжяобленерго» в результаті виявленого порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, щодо оцінки доказів, є безпідставними.

З огляду на наведене вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Ухвалою апеляційного суду від 02.01.2018 року ОСОБА_3 була відстрочена сплата судового збору в розмірі 1760 грн. до ухвалення судового рішення і тому вказана сума підлягає стягненню в дохід держави.

Керуючись ст. 7 ч. 13, 141, ст.367, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 374,375,381-382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року в у цій справі - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят ) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови

Повна постанова складена 08.02.2018 року.

Головуючий:

Судді: