Справа № 289/2180/17
Номер провадження 2/289/166/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- права власності на земельну ділянку площею 2,7956 га (кадастровий номер :02:000:0114) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Борщівська сільська рада, що належала померлому батьку, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420071 від 07.07.2006 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року, та

- права власності на земельну ділянку площею 0,1321 га (кадастровий номер :08:000:1791) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належала померлому батьку, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420890 від 07.07.2006 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року, інших спадкоємців, які б претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 05 квітня 1993 року, в с. Осички, Радомишльського району, Житомирської області, на даний час зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії ІІІ-ТП № 4325150 від 07.05.1993 року, що видане Осичківською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області, його батьками є: батько ОСОБА_2, українець, та мати ОСОБА_3, українка.

08 грудня 2016 року помер батько позивача, ОСОБА_2, у віці 49 років в м. Радомишль, Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 297674, видане Радомишльським районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Житомирській області від 13.12.2016 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, прийняв позивач, як спадкоємець за законом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього, приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу ОСОБА_4 було заведено спадкову справу під № 170/2016, що підтверджує Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46147378 від 13.12.2016 року.

Крім того, інших спадкоємців крім позивача немає, так як дружина покійного батька позивача ОСОБА_5, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, про що написала відповідну Заяву (відмову) зареєстровану за № 13 від 18.07.2017 року.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті батька позивача входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка розміром 2,80 га, (кадастровий номер :02:000:0114) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлому ОСОБА_2, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420071 від 07 липня 2006 року;

- земельна ділянка розміром 0,13 га, (кадастровий номер :08:000:1791) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала на праві приватної власності померлому ОСОБА_2, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420890 від 07 липня 2006 року.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки позивач, як єдиний спадкоємець за законом не має можливості через те, що не співпадає площа земельних ділянок, а відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», такі правовстановлюючі документи не можуть бути прийняті для вчинення нотаріальних дій.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного вище й у відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 08.12.2016 року у віці 49 років в м. Радомишль, Житомирської області, право власності на земельні ділянки, а саме:

- право власності на земельну ділянку площею 2,7956 га (кадастровий номер :02:000:0114) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Борщівська сільська рада, що належала померлому ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420071 від 07.07.2006 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року;

- право власності на земельну ділянку площею 0,1321 га (кадастровий номер :08:000:1791) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належала померлому ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420890 від 07.07.2006 року, виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький