У Х В А Л А

13 лютого 2018 року

місто Київ

справа № 127/12642/17

провадження № 61-2058 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення середнього заробітку за час затримки до дня фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДП «Центр державного земельного кадастру» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року, подана з порушенням вимог частини третьої статті 393 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2018 року касаційну скаргу ДП «Центр державного земельного кадастру» залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

У лютому 2018 року на виконання частини вимог ухвали Верховного Суду від 19 січня 2018 року від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій ДП «Центр державного земельного кадастру» просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, зазначаючи, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у зв'язку із тяжким фінансовим становищем (відсутністю на рахунках грошових коштів), ДП «Центр державного земельного кадастру» не мало можливості вчасно сплатити судовий збір.

Відповідно до пункту 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати. Відсутність фінансування так само не може слугувати достатньою підставою для поновлення строків звернення з касаційною скаргою до суду. Отже, наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не наведено обґрунтованих причин, які б унеможливлювали дотримання строків, передбачених ЦПК України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо: скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись статтею 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку,за касаційною скаргою Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний