РІШЕННЯ

13 листопада 2018 року м. Мукачево Справа № 303/6252/18

2/303/2460/18

Номер рядка стат. звіту - 4

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом: (1) ОСОБА_1,

(2) ОСОБА_2

до відповідачів: (1) ОСОБА_3

(2) ОСОБА_4

(3) ОСОБА_5

про виділ в натурі часток з об'єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулася до суду з позовом до відповідачів про виділ в натурі часток з об'єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме: з домоволодіння під АДРЕСА_7 (надалі - Домоволодіння), шляхом виділу ОСОБА_1 як окремий об'єкт права власності квартиру АДРЕСА_5, а ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_6.

Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, які підтверджують заявлені позивачем вимоги щодо підставності виділу в натурі часток з об'єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності.

В судове засідання позивачі не з'явилися, натомість подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, із покладенням на них судових витрат по справі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, натомість подала до суду відзив, в якому позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 своєї позиції відносно заявленого позову не зазначили.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Дані довідки КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 04.10.2018 року № 472, а також інші доказові матеріали (а.с. 18-20, 23-24, 37-38) свідчать про те, що Домоволодіння зареєстроване на праві приватної спільної часткової власності за наступними співвласниками та частками: ОСОБА_1 - 15/150, ОСОБА_2 - 17/150, ОСОБА_3 - 32/150, ОСОБА_4 - 1/1 кв.2, ОСОБА_5 - 35/150.

Приймаючи вищевказані фактичні обставини справи суд виходить також із того, що згідно з положеннями частини другої ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Нормами Цивільного кодексу України встановлено, що майно може належати особам на праві спільної часткової (із визначенням часток у праві власності) або на праві спільної сумісної (без визначення часток) власності; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частини перша, друга, четверта ст. 355, частина перша ст. 356, частина перша ст. 368); право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (частини перша, третя ст. 358); співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша ст. 369).

У відповідності до положень частини першої ст. 319 та ст. 328 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша та третя ст. 364 Цивільного кодексу України).

Фактичний аналіз змісту ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 Цивільного кодексу України свідчить про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності (п. 7 даної Постанови).

Відповідно до п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 12.09.2014 N 250 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Дані наявного у матеріалах справи висновку комунального підприємства «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 07 листопада 2018 року № 307 (а.с. 32) свідчать про те, що за технічними характеристиками Домоволодіння може бути поділене шляхом виділення в натурі часток співвласників у вигляді окремих квартир.

Також у вказаному документі зазначено, що ОСОБА_1 належать на праві приватної власності 15/150 частин домоволодіння, що по фактичному користуванню становить квартиру АДРЕСА_5, а ОСОБА_2 - 17/150 частин домоволодіння, що по фактичному користуванню становить квартиру АДРЕСА_6.

Таким чином, документальними доказами по справі підтверджено об'єктивну та технічну можливість виділу відповідних часток із Домоволодіння позивачам відповідно до їх фактичних часток у майні, а тому заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 41, 129 Конституції України, ст.ст. 319, 356, 364, 367, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Виділити в натурі ОСОБА_1 - 15/150 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_8, як окремий об'єкт права власності, а саме квартиру під АДРЕСА_9, загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м. (приміщення 3-1 площею 2,80 кв.м., 3-2 площею 20,90 кв.м., 3-3 площею 5,40 кв.м., 3-4 площею 8,40 кв.м., 3-5 площею 8,00 кв.м., сарай літ. Н).

3. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на належні йому 15/150 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10.

4. Виділити в натурі ОСОБА_2 - 17/150 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_8, як окремий об'єкт права власності, а саме квартиру АДРЕСА_11 загальною площею 40,50 кв.м., житловою площею 21,00 кв.м. (приміщення 3а-1 площею 4,50 кв.м., 3а-2 площею 1,30 кв.м., 3а-3 площею 10,60 кв.м., 3а-4 площею 21,00 кв.м., 3а-5 площею 3,10 кв.м., сарай літ. Ж).

5. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на належні йому 17/150 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_10.

6. Судові витрати покласти на позивачів.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

9. Позивачі: (1) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 89600, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

(2) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 89600, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідачі: (1) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, 89600, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3.

(2) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 , 89600, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_4.

(3) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, 89600, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_5.

Суддя В.В. Кость