Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/964/17
Провадження № 2-з/280/7/18
У Х В А Л А

16 лютого 2018 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

До суду 15.02.2018 звернувся ОСОБА_1 з вказаною заявою, в якій просить заборонити ВДВС Коростишівського районного управління юстиції вчиняти дії щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 623827,64 гривні за виконавчим листом №280/1916/15-ц, виданого Коростишівським районним судом 25.05.2016, та на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2016, шляхом зупинення виконавчого провадження за Постановою серії ВП №51541742 про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2016 до винесення рішення по справі.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до положень частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що 29.03.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №289/САФОЗ.16.2 про надання у тимчасове користування грошових коштів. Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.03.2016 у справі №280/1916/15-ц позовні вимоги задоволено. Відповідно до постанови державного виконавця Дейчук Ю. Ю. від 01.07.2016 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання на підставі виконавчого листа №280/1916/15-ц від 25.05.2016. Вищевказаний кредитний договір є оскаржуваним, тому належить застосувати такий вид забезпечення позову як заборона вчинення певних дій, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За наведених обставин заявник вважає, що його позов слід забезпечити шляхом заборони вчиняти певні дії , а саме: вчиняти дії щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом зупинення виконавчого провадження до винесення рішення по справі №280/964/17.

Забезпечення позову це застосування судом заходів для створення можливості виконання у майбутньому рішення суду про присудження у випадках, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Зі змісті преамбули Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи абро фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території держави. Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Положеннями статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, зокрема, пунктом 6 передбачено зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Вивчивши заяву та матеріали справи, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки, враховуючи характер спірних правовідносин, не існує реальної можливість утруднити виконання рішення суду, у разі задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Суддя І. В. Щербаченко