РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого -судді Зуб Г.А.

за участю секретаря - Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що родина їх розпалась у зв'язку з несумісністю характерів та втратою почуттів любові та поваги один до одного.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без своєї участі, свій позов підтримала, та просила його задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за своєї відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами.

24.09.2018 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А.

24.09.2018 року було надано запит до Реєстру територіальної громади м. Харків для встановлення місцеперебування позивача, відповідь на який повернувся до суду 09.10.2018 року.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2018 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлено, що сторони вступили у шлюб 25.02.2012 року, який був зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис № 123.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони на примирення не згодні, майновий спір відсутній.

Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

В силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один пере одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК).

Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про

розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи викладене, та те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, а значить збереження сім'ї на підставі наведених вище норм права є неможливим, а строк на примирення сторони не просять.

З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення сторін проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

За заявою позивача суд залишає їй прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 12, 76, 200, 206,263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 25 лютого 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 123.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2018 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ