Справа № 567/956/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

за участі

представника позивача ТОВ "УКРАЇНСЬКА ФЕРМЕРСЬКА ГРУПА" та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ "АГРОІНВЕСТЗЕРНО" - Кожемякіної В.І.

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника відповідача ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" - Яніцького І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальність "УКРАЇНСЬКА ФЕРМЕРСЬКА ГРУПА" до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТЗЕРНО" про визнання недійсними договорів оренди землі

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області звернулося ТОВ "УКРАЇНСЬКА ФЕРМЕРСЬКА ГРУПА" з позовом до ОСОБА_3, ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" про визнання недійсними договорів оренди землі.

В позовній заяві зазначає, що 01.12.2015 року ТОВ "АГРОІНВЕСТЗЕРНО" для вирощування сільськогосподарської продукції уклало з ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 2,69 га, яка знаходиться на території Хорівської сільської ради Острозького району, зазначаючи про те, що право власності ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку підтверджувалось сертифікатом на земельну частку (пай) серії РВ №019414 і того ж дня зазначений договір було зареєстровано у книзі реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Хорівської сільської ради.

Згідно п.п.9.3. ст.9 зазначеного договору, ТОВ "АГРОІНВЕСТЗЕРНО" уклало із ТОВ "УКРАЇНСЬКА ФЕРМЕРСЬКА ГРУПА" договір суборенди землі №ДС-44 від 08.08.2016 року щодо зазначеної земельної ділянки.

Вказує, що згодом позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 уклала договори оренди землі із ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО", а саме: договір оренди землі від 12.01.2017, об'єктом якого є земельна ділянка розміром 0,3496 га, кадастровий номер НОМЕР_2, договір оренди землі від 12.01.2017, об'єктом якого є земельна ділянка розміром 1,574 га, кадастровий номер НОМЕР_3, договір оренди землі від 10.01.2017, об'єктом якого є земельна ділянка розміром 0,1766 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

Вважаючи, що ОСОБА_3, порушила норми законодавства при укладенні трьох договорів оренди землі на загальну площу 2,1002 га, які є частиною суборендованої земельної ділянки розміром 2,69 га та зазначаючи про те, що укладений 01.12.2015 року договір визнаний недійсним, не був розірваний та не припинив свою дію, просить визнати недійсними зазначені договори оренди землі, які укладені між ОСОБА_3 та ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО".

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримала позовні вимоги на підставі обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,69 га, що розташована на території Хорівської сільської ради, але договорів оренди землі з ТОВ "АГРОІНВЕСТЗЕРНО" та не укладала, що підтверджується висновком експерта, а тому підстав для визнання недійсними договорів оренди землі, які були укладені між відповідачами немає.

Представник відповідача ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини, зазначені представником ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову ТОВ "УКРАЇНСЬКА ФЕРМЕРСЬКА ГРУПА" до ОСОБА_3, ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" про визнання недійсними договорів оренди землі слід відмовити з наступних підстав.

З наданого позивачем договору оренди землі від 01.12.2015 року вбачається, що він містить інформацію про досягнення між ТОВ "АГРОІНВЕСТЗЕРНО" та ОСОБА_3 домовленості відповідно до якої орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку розміром 2,69 га для вирощування сільськогосподарської продукції.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що між відповідачами 12.01.2017 року було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки розміром 0,3496 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та щодо земельної ділянки розміром 1,574 га, кадастровий номер НОМЕР_3, а 10.01.2017 року було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки розміром 0,1766 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

Частиною 2 статті 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За правилами ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами також договором оренди землі.

Згідно ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду, а згідно ст.93 ЗК України, орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 16 Закону України "Про оренду землі" визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Він підлягає державній реєстрації і після цього набирає чинності (ст.14, 18, 20 Закону України "Про оренду землі").

Доводи ОСОБА_3 про те, що вона не підписувала договір оренди земельної ділянки підтверджуються висновком судової почеркознавчої експертизи №1.1-322/17 від 03.01.2018 року, згідно якого встановлено, що підпис в графі "Орендодавець" у договорі оренди землі від 01.12.2015 року, укладеному між ОСОБА_3 та ТОВ "АГРОІНВЕСТЗЕРНО", виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Позивач не надав суду доказів про підтвердження досягнення сторонами при укладенні договору оренди землі згоди щодо всіх істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", які є обов'язковими для цього виду договорів, та кореспондується з положеннями ст.12, 81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Частина 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", кореспондується із положеннями ч.1 ст.638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом, як істотні.

Відповідачем належними письмовими доказами доведено, що підпис в графі "Орендодавець" у договорі оренди землі від 01.12.2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ "УКРАЇНСЬКА ФЕРМЕРСЬКА ГРУПА", виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою, а отже про недотримання при цьому передбаченої законодавством письмової форми договору, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи.

Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме: обов'язкову наявність в договорі певних істотних умов та обов'язкову державну реєстрацію цих договорів, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в договорі оренди землі свідчить про те, що сторони не узгоджували всі істотні умови договору, передбачені законом, а отже не укладали договір.

У зв'язку з наведеним, суд не вбачає, що укладенням спірних договорів оренди землі від 12.01.2017 та 10.01.2017 між відповідачами порушені права позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 202, 203, 207, 792 ЦК України, ст.90, 93, 124 ЗК України, ст.2, 6, 13, 14, 16, 18, 20, 35 Закону України "Про оренду землі", ст.10, 12, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в позові товариства з обмеженою відповідальність "УКРАЇНСЬКА ФЕРМЕРСЬКА ГРУПА" (місцезнаходження: с.Шубків, вул.Нехзалежності, 17 Рівненського району Рівненської області, ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, РНОКОКПП НОМЕР_1), товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" (місцезнаходження: с.Краносілля, вул.Шевченка, 13 Б Гощанського району Рівненської області, ) про визнання недійсними договорів оренди землі від 12.01.2017 року щодо земельної ділянки розміром 0,3496 га, кадастровий номер НОМЕР_2, від 12.01.2017 року щодо земельної ділянки розміром 1,574 га, кадастровий номер НОМЕР_3, від 10.01.2017 року щодо земельної ділянки розміром 0,1766 га, кадастровий номер НОМЕР_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.03.2018 р.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.