Справа № 369/724/16-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/927/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 13.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
з участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про знесення самочинно збудованих будівель,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 в січні 2016 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про знесення самочинно збудованих будівель, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,1222 га, що розташована в с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Інститутській. Земельна ділянка надана йому для будівництва та обслуговування жилого будинку, і право власності на неї підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107825 від 24 липня 1998 року.

Власником сусідньої земельної ділянки, що розташована з лівої сторони від входу на його земельну ділянку, є ОСОБА_6, а власником сусідньої земельної ділянки , що розташована з правої сторони від входу на його земельну ділянку, є ОСОБА_7, що також підтверджується вищевказаним Державним актом, в якому зазначено власників суміжних земельних ділянок.

Відповідачами з грубим порушенням будівельних норм, а саме, по межі його земельної ділянки з обох сторін від входу на його земельну ділянку збудовано двоповерхові господарські будівлі. На його неодноразові прохання не робити цього, оскільки це робиться з порушенням відповідних державних будівельних норм та порушує його права та законні інтереси, відповідачі обіцяли припинити будівництво, однак цього не робили. На цей час будівництво вже закінчене. Його звернення до органів місцевого самоврядування для вирішення спірної ситуації не сприяли цьому. Тому він звернувся до суду з позовом, оскільки, на його думку, права і обов»язки цих відповідачів виникли з однієї підстави, а предметом спору є однорідні права і обов»язки, і він вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Збудовані відповідачами господарські будівлі прямо на межі з його земельною ділянкою не відповідають вимогам вищевказаних державних будівельних норм. На початку будівництва цих будівель архітектором Гатненської сільської ради ОСОБА_8 02 червня 2009 року було винесено попередження ОСОБА_7 про початок ним самовільного будівництва двоповерхового блоку на межі з його земельною ділянкою та заборонено подальше продовження будівництва без одержання офіційного дозволу. Однак, ОСОБА_7 не виконав цю вимогу і продовжував незаконне будівництво. Крім того, незаконну забудову відповідачів підтверджено також і ОСОБА_3 обстеження його земельної ділянки від 19 жовтня 2015 року комісією депутатів Гатненської сільської ради та затвердженим Гатненським сільським головою ОСОБА_9

Так, комісією в ході обстеження було встановлено, що власник сусідньої земельної ділянки ОСОБА_6 побудувала свій гараж з другим поверхом просто на межі з його земельною ділянкою. Атмосферні опади потрапляють на його земельну ділянку, чим спричиняють постійну сирість та вологість. А незадовго до цієї перевірки з даху будови ОСОБА_6 упав лист шиферу на територію його земельної ділянки. Щоб відремонтувати свій дах, ОСОБА_6 вимушена заходити на його територію, чим порушує його право приватної власності.

Таку ж саму ситуацію зафіксовано депутатською комісією і з двоповерховим гаражем відповідача ОСОБА_7 Ця будова також побудована на спільній з його земельною ділянкою межі і обслуговувати цю будівлю ОСОБА_7 без заходу на його земельну ділянку та порушення його права власності неможливо, а атмосферні опади з даху будівлі ОСОБА_7 потрапляють на його ділянку, чим завдають їй шкоди у вигляді постійної вологості та сирості. Відповідачі добровільно знести чи перебудувати самовільно збудовані будівлі відмовляються.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_5, з посиланням на вимоги ст. ст. 3, 15, 375, 376, 391 ЦК України, просив зобов»язати ОСОБА_6 знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 89, та зобов»язати ОСОБА_7 знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 93.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про знесення самочинно збудованих будівель відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням позивач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачів солідарно витрати на проведення судово-технічної експертизи в розмірі 8 808 грн. та судові витрати.

При цьому обгрунтовує свої вимоги нормами матеріального права, ст.ст. 375, 376, 391 ЦК України та зазначає, що відповідачами самочинно збудовано двоповерхові господарські будівлі з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а тому вони підлягають знесенню.

Ухвалою суду від 22 січня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу до 05 лютого 2018 року. До суду апеляційної інстанції надійшли відзиви на апеляційну скаргу: ОСОБА_7 - 31 січня 2018 року, ОСОБА_6 - 05 лютого 2018 року.

У відзиві ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого суду залишити без змін, оскільки не вбачає зі свого боку порушень вимог ст.ст. 375, 376, 391 ЦК України.

У відзиві ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого суду залишити без змін, оскільки вважає, що при будівництві госпблоку нею не порушено норми чинного законодавства України. Дана будівля узаконена і вона має відповідне право власності на неї, яке мала і на час звернення до суду позивача з позовом, а тому це не є самочинне будівництво.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

ОСОБА_10 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107825 від 24 липня 1998 року ОСОБА_5 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1222 га, яка розташована за адресою: с. Гатне, пров. Інститутський, землю передано для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Рішенням Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 листопада 2015 року № 10/27 вирішено присвоїти будівельну адресу земельній ділянці площею 0,1222 га, яка належить ОСОБА_5: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 91.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 031484 від 10 квітня 2000 року ОСОБА_6 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1298 га, яка розташована у с. Гатне, вул. Інститутська, землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

ОСОБА_10 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 липня 2015 року ОСОБА_6 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, буд. 89. Опис об»єкта нерухомого майна: житловий будинок 2000 р.п., «А»; веранда, «а»; прибудова, «а-2»; погріб, «під «А»; госпблок, «Б»; відкрита веранда, «б»; вбиральня, «В»; літня кухня, «Г»; сарай, «Д»; навіс, «Ж»; колодязь, № 1; огорожа, № 2-4; вигрібна яма, І.

ОСОБА_10 рішення 22 сесії 4 скликання Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08 квітня 2005 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_7П.» вирішено змінити конфігурацію земельної ділянки, яка розташована в с. Гатне по вул. Інститутській та належить ОСОБА_7 згідно кадастрового плану.

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 818155 від 28 лютого 2008 року ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,1215 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, цільове призначення (використання) земельної ділянки-будівництво та обслуговування жилого будинку і госп. будівель, кадастровий номер земельної ділянки :01:051:0364.

02 червня 2009 року архітектором Гатненської сільської ради ОСОБА_8 винесено попередження ОСОБА_7, в якому вказано, що перевіркою на місці встановлено, що ОСОБА_7 самовільно, без оформлення відповідно технічної документації, розпочато будівництво двоповерхового господарчого блоку з грубим порушенням будівельних норм (по межі сусідньої ділянки), що викликає скарги сусідів. Враховуючи вищевказані факти, заборонено подальше продовження будівництва до одержання офіційного дозволу у архітектора Гатненської сільської ради.

07 грудня 2015 року ТОВ «КДН «Крок назустріч» видано Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Інститутська, № 93 в с. Гатне на ім»я ОСОБА_7, в якому наявна відмітка, що самочинно збудовано житловий будинок літ. «А», господарський блок літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г».

В наявному технічному паспорті є також відмітка про поведене технічне обстеження об»єкта житлового будинку літ. «А», господарського блоку літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г». по вул. Інститутська, 93 в с. Гатне та з урахуванням інформації щодо відповідності його місця розташування вимогам державних будівельних норм, отриманої виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури - Відділ містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 668 від 16 грудня 2015 року встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

19 жовтня 2015 року комісією у складі депутатів Гатненської сільської ради в присутності власника земельної ділянки ОСОБА_5 проведено обстеження земельної ділянки в с. Гатне по вул. Інститутській, і складено ОСОБА_3 обстеження земельної ділянки громадянина ОСОБА_5 в с. Гатне по вул. Інститутській біля номеру 89. В ході обстеження земельної ділянки встановлено, що власник сусідньої земельної ділянки ОСОБА_6 побудувала свій гараж з другим поверхом на спільній межі з ОСОБА_5. В період дощів та снігопадів всі опади потрапляють на його ділянку, чим спричиняють постійну сирість та вологість. Нещодавно з її даху впав лист шиферу прямо на його (ОСОБА_5) територію. Щоб відремонтувати свій дах, ОСОБА_6 заходить на земельну ділянку ОСОБА_5, чим порушує його права приватної власності. З іншої сторони ОСОБА_7 побудував двоповерховий гараж з жилим приміщенням на спільній межі з ОСОБА_5. Обслуговувати цю будівлю неможливо, щоб не порушувати приватну власність сусіда ОСОБА_5. Вказаний сусід самовільно відсунув господарську будку ОСОБА_5 від свого гаража. Дощ та сніг з даху будівлі ОСОБА_7 потрапляє на ділянку сусіда ОСОБА_5 і так само завдає йому шкоди. Вищевказана комісія пропонувала вирішити питання в дусі добросусідських відносин шляхом домовленості та взаємного порозуміння згідно Земельного кодексу України.

Відповідно до ОСОБА_3 обстеження земельної ділянки ОСОБА_6 на предмет її забудови від 09 березня 2016 року комісією у складі депутатів Гатненської сільської ради на звернення ОСОБА_6 щодо обстеження забудови земельної ділянки в с. Гатне по вул. Інститутська, 89 комісією встановлено: 1. Біля житлового будинку ОСОБА_6 побудована капітальна споруда (гараж) з відступом від межі земельної ділянки ОСОБА_5 0,5 м; 2. Стік з даху гаражу відбувається через дощоприймальну конструкцію (ринву) з наступним водовідведенням на ділянку ОСОБА_6

В матеріалах справи, також, наявний ОСОБА_3 про встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 21 березня 2015 року. Складений ТОВ «Центр сучасних технологій «ФТБ», відповідно до якого межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:051:0474, яка знаходиться в с. Гатне, вул. Інститутська, 89, площею 0,1298 га, наданої власнику земельної ділянки ОСОБА_6, наданого для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками дерев»яними кілками, у кількості 5 шт.. Власник земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено.

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31 травня 2017 року встановлено,що питання щодо вибору місця будівництва в межах земельної ділянки обумовлюється вимогами нормативних документів в галузі будівництва та розробленою проектною документацією. Розташування будівель на земельних ділянках № 89 та № 93 на межі з земельною ділянкою № 91 по вул. Інститутській в с. Гатне, Києво-Святошинського району, а саме: будівлі літ. «Б» (господарський блок), лівий фасад якої проходить по межі земельної ділянки № 93, без відступу 1,0 метра; будівлі (гараж), правий фасад якої розташований на відстані 0,60 м від межі земельної ділянки та 0.38 м від огорожі з земельною ділянкою № 91, не відповідає вимогам пункту 3.25*ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», яким встановлено, що відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1.0 м.. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Відмовляючи в задоволенні позову на підставі ст. ст. 152, 158 Земельного кодексу України, ст. 15, 16, 256, 257, 261, 267, 317, 375, 376, 391 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що з позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_5 у змісті заявлених позовних вимог просив зобов»язати ОСОБА_6 знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 89.

Проте, позивачем не надано суду доказів, що двоповерхова господарська будівля ОСОБА_6, є самочинно збудованою будівлею. Натомість, судом безспірно встановлено, що згідно ОСОБА_8 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 липня 2015 року ОСОБА_6 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, буд. 89. Опис об»єкта нерухомого майна: житловий будинок 2000 р.п., «А»; веранда, «а»; прибудова, «а-2»; погріб, «під «А»; госпблок, «Б»; відкрита веранда, «б»; вбиральня, «В»; літня кухня, «Г»; сарай, «Д»; навіс, «Ж»; колодязь, № 1; огорожа, № 2-4; вигрібна яма, І., а отже, посилання позивача на ст. 376 ЦК України, як на підставу для задоволення позову є безпідставним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов»язання ОСОБА_7 знести самочинно збудовану двоповерхову господарську будівлю, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Інститутська, 93, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_5 не надав суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги саме щодо необхідності знесення спірної будівлі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

ОСОБА_10 вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ст. 375 ЦК України, на яку посилається позивач ОСОБА_5 у позові, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

ОСОБА_10 вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян, і додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_10 вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_10 вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст. ст. 76-78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ОСОБА_10 вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що у положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей обєкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Будівництво вважається правомірним, якщо власник земельної ділянки чи землекористувач або інша особа одержали у встановленому містобудівельним законодавством порядку дозвіл на забудову.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

ОСОБА_10 із частиною четвертою статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті 3 ЦПК України.

Таким чином, суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Збудований обєкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови обєкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що відповідачі збудували спірні будівлі на земельних ділянках, яка належать їм на праві власності. А відповідач ОСОБА_6 з 2015 року, також, має право власності на спірну будівлю, зареєстроване належним чином.

Позивач зазначає, що спірні будівлі розташовані від меж його земельної ділянки не відстані меншій ніж передбачено будівельними нормами, внаслідок чого порушуються його права, а саме: обслуговування будівель відповідачами без заходу на його земельну ділянку та порушення його права власності неможливо, а атмосферні опади з даху будівель потрапляють на його ділянку, чим завдають їй шкоди у вигляді постійної вологості та сирості.

Дійсно, висновком судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31 травня 2017 року встановлено, що розташування будівель на земельних ділянках № 89 та № 93 на межі з земельною ділянкою № 91 по вул. Інститутській в с. Гатне, Києво-Святошинського району, а саме: будівлі літ. «Б» (господарський блок), лівий фасад якої проходить по межі земельної ділянки № 93, без відступу 1,0 метра; будівлі (гараж), правий фасад якої розташований на відстані 0,60 м від межі земельної ділянки та 0.38 м від огорожі з земельною ділянкою № 91, не відповідає вимогам пункту 3.25*ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», яким встановлено, що відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1.0 м.

Однак, експертом не визначено, що виявлені ним порушення є істотними порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), що неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами.

Крім того, експерт у своєму висновку зазначив, що при цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Доказів того, що відповідачі відмовляються провести відповідні перебудови, як то передбачено ч.7 ст. 376 ЦК України позивачем до суду надано не було.

Захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, передбачений статтею 391 ЦК України.

ОСОБА_10 з положеннями цієї статті власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням володіння.

Підставою для подання позову згідно з цією нормою є вчинення третьою особою перешкод власнику, посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обгрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, як то передбачено діючим законодавством.

В апеляційній скарзі апелянтом не наведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

ОСОБА_3