Справа № 443/49/18 Провадження № 2-о/443/31/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря Башти Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 09 січня 2018 року звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 31 грудня 2009 року Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області.

В обґрунтування поданої заяви посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_3. Спільне життя у заявників не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у них протилежні погляди на життя, тому у своїх інтересах та інтересах їхньої дитини вони вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне сімейне проживання і збереження шлюбу є неможливими. За час спільного проживання між ними часто виникали непорозуміння і сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Подружні відносини між ними припинилися. З цього часу вони не ведуть спільного господарства, спору про спільне майно у них немає. Заявники досягли письмової згоди, що їхнього сина ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю - ОСОБА_2, а батько - ОСОБА_1 буде постійно брати участь у вихованні сина та до досягнення сином повноліття буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов його життя.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримують та просять задоволити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 31.12.2009 року у Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 67, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 31.12.2009 року.

Подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 09.12.2011 року.

Із заяви вбачається, що спільне життя у заявників не склалося. За час спільного проживання між ними часто виникали непорозуміння і сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Подружні відносини між ними припинилися. Вони не ведуть спільне господарство. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у них протилежні погляди на життя. Подальше спільне сімейне проживання і збереження шлюбу є неможливими.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

28 листопада 2017 року заявники уклали договір щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3, умов його утримання та участі батьків у його вихованні. Зокрема, відповідно до умов договору після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю ОСОБА_2, яка зобов'язалася забезпечувати безперешкодне спілкування ОСОБА_1 з його сином. За умовами договору заявники зобов'язалися виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Отже вказаним договором, як того вимагає закон, визначено місце проживання дитини та умови здійснення батьком, який буде проживати окремо, прав на особисте виховання дитини.

Також за умовами договору ОСОБА_1 зобов'язався матеріально забезпечувати сина, сплачуючи щомісячно не пізніше 5 числа добровільно сплачувати аліменти в сумі, рівні ? від усіх видів його заробітку, з дня розлучення і до досягнення сином повноліття, але не менше за неоподаткований мінімуму доходів громадянина, а також і після досягнення повноліття, якщо син буде продовжувати навчатися, зобов'язався брати участь у додаткових витратах на дитину, що спричинені особливими обставинами, а ОСОБА_2 зобов'язалася кошти на утримання сина використовувати лише за призначенням.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між заявниками втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливі, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а також права їхньої дитини.

Суд вважає заяву подружжя обґрунтованою і приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 89, 263-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 31 грудня 2009 року у Ходорівській міській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 67.

Після розірвання шлюбу залишити дружині прізвище набуте у шлюбі "ОСОБА_1".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко