Дата документу 07.11.2018 Справа № 316/354/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/354/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/366/18 Капустинський М.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5, в інтересах якого, на підставі договору про надання правової допомоги діє ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_5 в інтересах якого, на підставі договору про надання правової допомоги діє ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що з 13 жовтня 2001 року по 20 лютого 2012 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають спільну неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу сторони по справі однією родиною не проживали, спільне господарство не вели, будь-які відносини між ними відсутні.

На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області по справі №2-3165 від 12.11.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що позивач регулярно сплачував аліменти, оскільки дбав про матеріальне забезпечення доньки.

Однак, з народженням другої дитини в іншому шлюбі, яка також потребує належного матеріального забезпечення, сплата аліментів позивачем у повному розмірі стала неможливою.

Вказує, що 16 вересня 2016 року позивач по справі уклав шлюб з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка змінила своє прізвище на «ОСОБА_7».

Від спільного шлюбу з ОСОБА_7 мають доньку: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зазначає, що дружина позивача по справі ОСОБА_7 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Окрім матеріального забезпечення від чоловіка ОСОБА_7 разом з новонародженою дитиною ОСОБА_10 - іншого доходу не має.

На теперішній час на матеріальному утриманні позивача знаходяться троє осіб: дружина - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, донька від другого шлюбу - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька від першого шлюбу - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім того, зазначає, що на матеріальному утримані позивача також перебуває неповнолітня дитина дружини ОСОБА_7, від попереднього шлюбу, так як батько цієї дитини ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість по аліментним зобовязанням.

Зазначає, що у звязку з укладенням другого шлюбу, створенням нової сім'ї, на сьогоднішній день позивач перебуває в досить скрутному матеріальному становищі, адже сплата аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, утримання доньки від другого шлюбу та непрацездатної дружини вимагає значних щомісячних матеріальних витрат.

Вважає, що зміна сімейного становища та народження дитини від другого шлюбу, спричинило різке погіршення його матеріального становища, порівняно з 2010 роком датою ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів на користь відповідача по справі.

Також зазначає, що позивач працює на Запорізькій атомній електростанції та справно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу.

І як наслідок вищенаведеного, єдиним доходом всієї родини позивача є його заробітна плата з щомісячними обовязковими відрахуваннями на ПДФО, військового збору, аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, крім того щомісячних обовязкових витрати з оплати квартплати, комунальних послуг та послуг з поставки електроенергії, заборгованості по кредитній лінії в АТ «Ощадбанк» станом на 28.02.2018 року у розмірі 13860,01 грн., щомісячних обовязкових покупок на харчування, одяг, ліки, інших обовязкових витрат необхідних для утримання сімї позивача.

Та після стягнення усіх необхідних обовязкових платежів у позивача не залишається коштів на власне утримання та утримання членів його сімї.

До того ж, що при стягненні аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку позивача на утримання доньки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина від другого шлюбу ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 виявляється менш забезпеченою, ніж та дитина, яка одержує аліменти, а діти повинні знаходитись в рівних матеріальних умовах, які має надавати батько на їх утримання.

Як відомо позивачу по справі - відповідач ОСОБА_3 працює на Запорізькій атомній електростанції та отримує досить значну заробітну плату та має можливість утримувати в такій же частині їх спільну доньку ОСОБА_8.

На думку сторони позивача, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку позивача на користь відповідача буде достатнім і справедливим відносно дітей та сторін по справі, оскільки права дітей порушені не будуть.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд зменшити розмір щомісячних аліментів, що стягуються з ОСОБА_5, 1980 р.н. на користь ОСОБА_3, 1981 р.н. на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і стягувати щомісячно з ОСОБА_5 1980 р.н. на користь ОСОБА_3, 1981 р.н. на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; Відкликати з примусового виконання через Енергодарський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Виконавчий лист №2-3165 від 12.11.2010 року виданий Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_5 1980 р.н. на користь ОСОБА_3, 1981 р.н., аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини (25%) від його заробітку (доходу).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2018 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються за виконавчим листом №2-3165 за 2010 рік виданим 12.11.2010 року Енергодарським міським судом Запорізької області на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.11.2010 року по цивільній справі №2-3165 за 2010 рік про щомісячне стягнення з ОСОБА_5, 1980 р.н. на користь ОСОБА_3, 1981 р.н. на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та стягувати щомісячно з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття

Після набрання законної сили даним рішенням суду: вирішено відкликати до Енергодарського міського суду Запорізької області, з примусового виконання, через Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - виконавчий лист №2-3165 за 2010 р. виданий 12.11.2010 року Енергодарським міським судом Запорізької області на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.11.2010 року по справі №2-3165 за 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Мотивує апеляційну скаргу тим, що рішення суду постановлено без участі сторін, проігнорувавши заяву відповідача про розгляд справи без її участі, проте за участю її представника. В основу рішення суду покладено текст позовної заяви самого позивача без врахування самих обставини справи та доказів поданих стороною відповідача. Не враховано, що погіршення майнового стану позивача аргументується судом виключного народженням дитини у другому шлюбі і утримання дитини дружини від першого шлюбу. Упущений той факт, що матеріальний стан позивача дійсно змінився, але в кращу сторону. Судом не досліджено майновий стан позивача, зокрема; що ним були придбані у власність транспортні засоби, які згодом реалізовані та від продажу яких отримані доходи, та була збільшена його заробітна плата. Змінений сімейний стан відповідача, не має вкрай суттєвого значення, та фактично не впливає на можливість сплачувати аліменти в раніше визначеному розміру. Просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_11 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що підстави в поданій апеляційній скарзі щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, з вірним застосуванням як норм процесуального і так і норм матеріального права, з наданням оцінки всім доказам по справі. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що з 13 жовтня 2001 року по 20 лютого 2012 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають спільну неповнолітню дитину: доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області по справі №2-3165 від 12.11.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно свідоцтва про шлюб, позивач по справі уклав шлюб з третьою особою по справі ОСОБА_7, від якого мають спільну малолітню дитину ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та інших випадках передбаченим цим кодексом.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При визначенні розміру аліментів суд враховує також і приписи ч.1,2 ст.182 СК України, щодо обставин які впливають на розмір аліментів, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін і, що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Судом першої інстанції встановлено, що дійсно сімейний стан позивача по справі змінився, у звязку з народженням другої дитини у іншому шлюбі.

Позивач працює та має постійний дохід, з якого сплачує за виконавчим листом.

Згідно зазначених довідок, розмір відрахувань за виконавчим листом, в середньому на місяць, становить суму понад 5000 гривень.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, розмір аліментів, який сплачує позивач, значно перевищує мінімальний розмір передбачений Державою.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача, щодо зменшення розміру аліментів визначеного судовим рішенням від 12.11.2010 року з 1/4 частини до 1/6 частини, з урахуванням мінімального розміру визначеного ч.2 ст.182 СК України підлягають задоволенню.

Посилання у апеляційній скарзі на покращення майнового стану позивача не впливає на висновки суду першої інстанції, оскільки позовні вимоги мотивовані зміною саме сімейного стану, що передбачено нормами Сімейного Кодексу.

Безпідставними є і доводи викладені у апеляційній скарзі, що дитина хворіє, що повязано з витрачанням додаткових коштів, оскільки зазначені витрати відносяться до додаткових витрат, які можуть бути заявлені відповідачем шляхом подання окремої позовної заяви.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 12 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко