Справа № 301/147/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2018 р. Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Посилається на те, що сторони уклали шлюб 24 серпня 2002 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, про що складено актовий запис № 38 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №140666. Під час спільного проживання у них 02 серпня 2004 року народилася дочка ОСОБА_3, а 06 травня 2008 року син ОСОБА_4.

Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим через відсутність взаємопорозуміння в поглядах на сімейне життя в результаті чого між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного. Відповідач покинув сімю, разом вони не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб носить формальний характер та суперечить їх інтересам. Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Продовжувати шлюбні відносити не бажає, шлюб просить розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, а подала заяву (а. с. 17), якою позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а.с. 19), якою позов визнав, не заперечив проти його задоволення, а справу просив розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 24 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, про що складено актовий запис № 38, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Під час спільного проживання у них 02 серпня 2004 року народилася дочка ОСОБА_3, а 06 травня 2008 року син ОСОБА_4, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6).

Подружнє життя у сторін не склалося, вони є різними за характерами та поглядами на сімейне життя. Разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 112 СК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 38 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар