Справа № 199/8306/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2018 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретаря Терентієвої Я.О.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205», де третя особа ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205», де третя особа ОСОБА_4, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 липня 2016 року приблизно о 09-30 годин, керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц-Спринтер-311», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Березинській в м. Дніпро, ОСОБА_4 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, чим порушив п.п.18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України. Вищезазначена ДТП трапилась з вини ОСОБА_4, який працюючи водієм маршрутного таксі №126, та керуючи вказаним автомобілем, діяв в інтересах ТОВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205».

В результаті ДТП позивачу було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2017 року ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, примиримся з ОСОБА_1, яка на цей час до нього будь-яких претензій не має.

Внаслідок ДТП позивачу були завдані тілесні ушкодження, нею були витрачені кошти на придбання комплекту для остеосинтезу плечової кістки на суму 18 110 грн., придбання ліків на суму 9 721,03 грн., а також на отримання висновку фахівця Бюро СМЕ у розмірі 340,63 грн., а всього 28 171,66 грн.

Крім того, вказаним кримінальним правопорушенням позивачу заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 50000 грн. та просить стягнути її з ТОВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205», оскільки під час ДТП ОСОБА_4 перебував з даним підприємством у трудових відносинах.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Ухвалою суду від 19.12.2017 в якості третьої особи до участі у справі залучено ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала надані суду письмові заперечення на позов та просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_4 та позивач примирилися в процесу розгляду кримінального провадження, а отже підстави для звернення з цим позовом у ОСОБА_1 відсутні.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він виплатив позивачу кошти, є ухвала суду про примирення і ОСОБА_1 до нього претензій не мала.

Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, третю особу, допитавши свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 липня 2016 року приблизно о 09 годині 30 хвилин в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро по вул. Березинській з боку вул. Янтарної в напрямку вул. Донецьке Шосе рухався автомобіль МЕРСЕДЕС-БЕНЦ-СПРИНТЕР-311, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4.

Під час руху ОСОБА_4, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не переконався у відсутності на ньому пішоходів та продовжив рух, в результаті чого в районі будинку № 24 розташованого по вул. Березинській, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_1, та малолітнього ОСОБА_7, які перетинали проїзну частину вулиці Березинської з ліва на право відносно його руху по пішохідному переходу позначеному розміткою «Зебра».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_1, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4243е від 15.11.16, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого поперечного уламкового перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням відламків, закритого уламкового перелому середньої третини правої ліктьової кістки з задовільним стоянням відламків, закритого 2-х лодижкового перелому кісток лівої гомілки з задовільним стоянням відламків, садин обох верхніх та нижніх кінцівок, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров'я, строком понад 3 тижня (більш ніж 21 день), на підставі пункту 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2017 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000563, за діяння, передбачені ч.1 ст. 286 КК України та закрито кримінальне провадження. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль марки «МЕРСЕДЕС-БЕНЦ-СПРИНТЕР-311», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 під час скоєння наїзду на пішохода ОСОБА_1, на праві власності належить - ТОВ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205», з даним підприємством ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах.

Відповідно до положень ст. ст. 1187, 1188 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, та відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13).

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Із роз'яснень у п.5 даної постанови Пленуму вбачається, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що у зв'язку із даним ДТП нею отримані травми, погіршилося здоров'я і погіршується далі, вона вимушена не працювати, хоча до ДТП вела підприємницьку діяльність. Крім того, у зв'язку із цим ДТП її діти також вимушені по черзі залишати роботу для турботи про неї. В даному ДТП постраждав також її малолітній онук. Водночас, доказів цим обставинам позивачем суду не надано, тоді як відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, судом встановлено, що в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, позивач зазнала моральних страждань, змінився її нормальний спосіб життя, вона перенесла душевні хвилювання, отримала травми середньої тяжкості, потребує лікування і надалі.

Суд не може погодитися із посиланнями представника відповідача щодо відсутності підстав для звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, оскільки наявна ухвала суду про примирення сторін кримінального провадження, тому що чинним цивільним законодавством України в будь-якому разі передбачено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. Отже, відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду також повинен нести відповідач як роботодавець.

Підсумовуючи наведене, враховуючи ступень та моральних страждань, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн., а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

ЄСПЛ вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення ЄСПЛ «Проніна проти України» параграф 23, 18.07.2006).

Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, слід cтягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання - АДРЕСА_1) до ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» (, місце знаходження - вул. Калинова, 87 в м. Дніпро, 49000), де третя особа ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_4, місце реєстрації - АДРЕСА_2), - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» (, місце знаходження - вул. Калинова, 87 в м. Дніпро, 49000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання - АДРЕСА_1) моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 з додатковою відповідальністю «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11205» (, місце знаходження - вул. Калинова, 87 в м. Дніпро, 49000) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено 27 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.Б.Подорець