Справа № 303/2137/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Куштан Б.П., Кожух О.А.,

секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №303/2137/17 (Головуючий: Камінський С.Е.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF35170 від 28 листопада 2005 року у розмірі 4 033,27 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 627,69 грн..

У позовній заяві позивач зазначає, що 28 листопада 2005 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ВАТ «Фолькс Банк», а в подальшому ПАТ «ВіЕс Банк», було укладено кредитний договір №KF35170, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 21 000,00 доларів США під 14% річних з кінцевим строком погашення до 27.11.2015 року.

30 грудня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення боргу із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором №KF35170 від 28.11.2005 року в розмірі 3 536,54 доларів США, що еквівалентно 45 764,57 грн..

15 березня 2015 року позивачем отримано виконавчий лист та відповідно був поданий для примусового виконання до органів ДВС і на даний час рішення суду не виконано. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав у повному обсязі, однак відповідач порушив умови договору, в зв'язку з чим станом на 15.03.2017 року у нього виникла заборгованість в сумі 4 033,27 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 108 512,29 грн..

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором №KF35170 від 28.11.2005 року в сумі 4 033,27 доларів США, що становить 108 512,29 грн., з яких: 1 492,19 доларів США = 40 146,33 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 631,35 доларів США = 16 986,03 грн. - заборгованість по відсоткам; 1 909,43 доларів США = 51 371,87 грн. - пеня.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «ВіЕс Банк» судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 1 627,69 грн..

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як заборгованість за рішенням суду ним сплачено, що стверджується квитанціями проведеними про оплату на рахунки позивача.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 та представник ПАТ «ВіЕс Банк» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені і від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності і дана обставина не перешкоджає розгляду відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України.

При постановленні рішення суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст.ст.526, 530, 625, 1049, 1050 ЦК України констатував, що після ухвалення заочного рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» суми заборгованості в розмірі 3 536,54 доларів США відповідач продовжував порушувати свої зобов'язання за кредитним договором, не здійснював платежі для погашення суми заборгованості по кредиту на нарахування відсоткам. Платежі, які проведені відповідачем за двома квитанціями не є повним виконанням рішення суду від 30.12.2014 року.

Із даним висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

Встановлено, що між ПАТ «ВіЕс Банк», яке є правонаступником, відносно усіх прав та обов'язків ВАТ «Фолькс Банк», ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KF35170 з додатками та доповненнями, згідно якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 21 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 27 листопада 2015 року під 14% річних.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем за позовом ПАТ «ВіЕс Банк», заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредитному договору у розмірі 3 536,54 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 06.10.2014 року 45 764,57 грн..

Із даного рішення вбачається, що станом на 06.10.2014 року відповідач мав прострочену заборгованість перед позивачем на загальну суму 3 536,54 доларів США, з яких 3 434,41 доларів США заборгованість по кредиту і 89,00 доларів США заборгованість по відсоткам.

28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі №444/9519/12 сформувала наступну правову позицію, так як за змістом статті 526, ч.1 ст.530, ст.610 та ч.1 ст.612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримуватися визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Згідно абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строки дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що зазначено у рішенні.

Після стягнення рішенням суду від 30 грудня 2014 року заборгованості за кредитним договором №KF35170 від 28.11.2005 року правових підстав нараховувати 631,35 доларів США заборгованість по відсоткам; 1 909,43 доларів США, що становить 51 371,87 грн. пені у позивача не було і 1 492,19 доларів США заборгованість по тілу кредиту, яка стягнута за попереднім рішенням суду.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п.1, 3, 4, ч.1 ст.376 ЦПК України, яким у позові ПАТ «ВіЕс Банк» слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року скасувати.

У позові ПАТ «ВіЕс Банк» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой