Справа № 344/6051/16-ц
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Матківський
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу із заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_1 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_1 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 280 гривень, як половину сплаченого судового збору та 7614 гривень вартості експертизи.

Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що рішенням суду від 15.06.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Виключено відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_4, складеного відділом РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції 21.06.2007 року №1243 про батька дитини ОСОБА_1 Однак, при ухваленні рішення пропорційно задоволених вимог не вирішено питання про судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Відповідач заперечував проти позову, що стало підставою для заявлення клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, яку позивач оплатила у розмірі 7614 гривень.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2017 року заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 280 гривень сплаченого судового збору та вартість судової експертизи у розмірі 7614 гривень.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати.

Апелянт у скарзі зазначає, що додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі чи вирішувати вимоги, не досліджені у судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення у даній справі. Однак, додаткове рішення ухвалено іншим складом суду ніж той, що ухвалив рішення у даній справі, хоча підстав для зміни складу суду не було.

Суд, покладаючи на нього сплату судових витрат, порушив принцип справедливості судового процесу. Позивач ОСОБА_2, перебуваючи з ним у шлюбі скрила факт народження дитини від іншого чоловіка, а з її відома та згоди його записано батьком дитини і впродовж п'яти років він вважав себе батьком цієї дитини. Розірвавши з ним шлюб та уклавши шлюб з іншим чоловіком, позивач заперечила його батьківство, ініціювала даний судовий процес та заявила клопотання про призначення судової експертизи.

Вважає, що позивач діяла недобросовісно, тому суд безпідставно стягнув з нього судові витрати.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, який вимоги скарги підтримав та просив відмовити у стягненні судових витрат, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК України в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_1 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини задоволено частково. Виключено відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 21.06.2007 року за № 1243 про батька дитини «ОСОБА_1, громадянина України». У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 280 гривень судового збору та 7614 гривень витрат за проведення судової експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однак, в повній мірі з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Звернувшись в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача свою вимогу обґрунтувала тим, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання розподілу судових витрат. Судом за її клопотанням було призначено судово-генетичну експертизу. Докази проведення та оплати позивачем за її проведення наявні у матеріалах справи. Вказувала на положення вимог ст. 88 ЦПК України, в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії, згідно якої, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Крім цього, зазначила, що не наголошувалось на вирішення питання розподілу судових витрат, оскільки подано заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заявника просила стягнути у зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог половину сплаченого судового збору та повну вартість оплати за проведену експертизу призначену судом за їхньою заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції) кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи.

Частина перша статті 88 ЦПК України в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії встановлює, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Пунктом 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Судом встановлено, що стороною позивача оплачено 7614 гривень за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, що підтверджується письмовими доказами (ксерокопію рахунку та квитанції, а.с. 87,88).

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта про несправедливість розподілу судових витрат у зв»язку з тим, що позивач ОСОБА_2, перебуваючи з ним у шлюбі скрила факт народження дитини від іншого чоловіка, розірвавши з ним шлюб та уклавши шлюб з іншим чоловіком, заперечила його батьківство, ініціювала даний судовий процес та заявила клопотання про призначення судової експертизи є обгрунтованими.

У зв»язку з тим, що позов ОСОБА_2 задоволено частково, стороною позивача заявлено до стягнення половина сплаченого судового збору, посилання апелянта на несправедливе відношення до нього та відсутність з його боку зловживань та неправомірних дій, колегія суддів вважає, що витрати за проведення експертизи доцільно покласти на обидві сторони порівну тобто 7614:2=3807 гривень, що буде справедливим за обставинами даної справи, відповідатиме завданням та основним засадам цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. Суд першої інстанції у повній мірі стягуючи витрати за проведення судової експертизи з ОСОБА_1 усіх вимог процесуальних норм не врахував, тому рішення в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість судової експертизи у розмірі 7614 гривень змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3807 гривень витрат за проведення у справі судово-генетичної експертизи від 14.04.2017 року.

В решті додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.02.2018 року.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин І.О. Максюта