Справа № 454/366/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Свитазівська сільська рада Сокальського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду зі даним позовом, вказавши, що 12.09.2003р. померла її бабуся по маминій лінії ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, що належала спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 2,0600га. Спадкоємцем першої черги після смерті баби є її син ОСОБА_2, який немає наміру спадкувати майно, про що свідчить заява від 07.02.2018р., посвідчена секретарем Свитазівської сільської ради ОСОБА_4, про відмову від одержання належного йому спадкового майна за законом на користь позивачки.

На даний момент позивач немає можливості прийняти спадщину, оскільки спадкоємець по закону у шестимісячний строк після смерті спадкодавця не відмовився від спадкового майна, окрім того є розбіжності у документах, а саме: свідоцтво про смерть видане на прізвище Павлюк, а сертифікат на земельну ділянку (пай) видане на прізвище ОСОБА_2.

За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи Свитазівська сільська рада Сокальського району в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надійшла заява сільського голови про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №464318 встановлено, що ОСОБА_5 померла 21.06.2017 року.

Із дослідженої копії сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ №0140175 встановлено, що ОСОБА_6 на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 24.06.1996р. №346 передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,0600га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що перебуває у колективній власності селянської спілки «Прибужжя».

З довідки №74 від 07.02.2018р. виданої виконавчим комітетом Свитазівської сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала і була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із нею проживали ОСОБА_2 син, ОСОБА_7 невістка, ОСОБА_8 онука, ОСОБА_9 онука, ОСОБА_10 онук, ОСОБА_11 онук, ОСОБА_12 онука, ОСОБА_13 онука, ОСОБА_14 чоловік. Заповіт від її імені у виконкомі сільської ради не посвідчувався, померла являлася останнім членом колгоспного двору.

Із копі заяви від 07 лютого 2018 року, посвідченою секретарем Свитазівської сільської ради ОСОБА_4, ОСОБА_2 відмовляється від одержання належного йому спадкового майна за законом на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.п. 16, 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У п.11. постанови Пленуму зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) то сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до змісту ст. 1276 ЦК встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п.3.5. роз'яснень ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 одержала Сертифікат на право приватної власності на землю, однак не встигла здійснити державну реєстрацію, а тому у ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, 1218, 1225, 1261 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, 21.02.1983р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на земельну ділянку площею 2,0600 га, згідно Сертифікату на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_6, в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3, яка померла 12.09.2003 року, для завершення приватизації та одержання державного акту.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий: Л. Ю. Фарина