30.10.2018 Справа № 363/1299/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2, вони перебувають у шлюбі з 06 грудня 2016 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів життя, ведення домашнього господарства, між сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у кожного свій бюджет.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим , шлюб існує лише формально та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

31 травня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, термін для примирення не потрібен.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити, термін для примирення не потрібен.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Сторони перебувають у шлюбі з 06 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, видане Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 347.

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ( ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало неможливими, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

Керуючись статтями 104, 112 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 грудня 2016 року, Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 347 - розірвати.

Після розрівняння шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_4, місце проживання та реєстрації: 07301, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2.

Суддя О.Д.Рудюк