Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/548/17 Головуючий у 1-й інст. Брагін В. І.
Категорія 59 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №272/548/17 за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Андрушівської державної нотаріальної контори Фещука Василя Андрійовича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2017 року, яке ухвалене під головуванням судді Брагіна В.І. у м. Андрушівці

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до державного нотаріуса Андрушівської державної нотаріальної контори Фещука В.А. Просив визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2017 року № 231/02-14. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4. Він є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину, а саме: земельну ділянку на території Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, для оформлення якої звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак постановою від 17 березня 2017 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва на цілу земельну ділянку, оскільки за адресою реєстрації спадкодавця була зареєстрована також дочка померлої - ОСОБА_5, яка не подала заяву про відмову від спадщини, а отже вважається такою, що прийняла спадщину. Проте у свідоцтві про народження ОСОБА_5 матір'ю записана ОСОБА_4, а не ОСОБА_4, а тому ОСОБА_5 не є донькою його матері та спадкоємцем першої черги за законом. Вважає відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину незаконною.

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає зокрема, що суд безпідставно, не маючи належних доказів, визнав ОСОБА_5 донькою ОСОБА_4, хоча це не було предметом розгляду в даній справі. Суд визнав належним доказом одну довідку виконавчого комітету Андрушівської міської ради, яка протирічить іншій, хоча видана тим же органом влади, але не обґрунтував чому надає перевагу одним доказам та відхиляє інші.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Андрушівці Житомирської області (а.с.3). Внаслідок смерті відкрилася спадщина.

У матеріалах справи відсутні докази, що спадкування має здійснюватися за заповітом, а тому має відбуватися - за законом.

Відповідно до частини першої ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України).

Згідно з копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР №004565 до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 3,09 га, що, розташована на адмінтериторії Попівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером -02-001-0116 (а.с.11).

Андрушівською державної нотаріальною конторою Житомирської області заведена спадкова справа №36/2015 (копія спадкової справи приєднана до матеріалів справи).

До нотаріальної контори 29 вересня 2015 року надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття ним спадщини від 15 вересня 2015 року, справжність підпису якого засвідчено нотаріально. Рішенням Звенигородського районного суду від 02 листопада 2016 року, яке 14 листопада 2016 року набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною матір'ю ОСОБА_1. За таких обставин, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який відповідно до положень ст. ст.1269,1270 ЦК України у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті матері.

Заявою від 14 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Андрушівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на цілу вищевказану земельну ділянку.

Постановою від 17 березня 2017 року державний нотаріус Андрушівської державної нотаріальної контори Фещук В.А. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус послався на те, що крім ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги за законом є також дочка померлої - ОСОБА_5, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину.

У спадковій справі є довідка, яка видана виконкомом Андрушівської міської ради від 26 вересня 2016 року №4675, із змісту якої вбачається, що мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та у даному будинку була зареєстрована дочка - ОСОБА_5 (а.с.14 спадкової справи).

Протягом строку, встановленого частиною першою ст.1270 ЦК України, ОСОБА_5 не подала заяву про відмову від спадщини, а тому відповідно до положень частини третьої ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Апеляційний суд також звертає увагу на ту обставину, що Звенигородським районним судом Черкаської області цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту його родинних стосунків із спадкодавцем була розглянута за участю Попівської сільської ради, але без участі ОСОБА_5, хоча суд, не залучивши її до участі у справі окремого провадження, вирішив питання саме про її інтереси, що не позбавляє її права оскаржити відповідне рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Окрім того, позивач при подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини приховав факт існування іншого спадкоємця, при цьому зазначивши, що начебто інших спадкоємців немає.

Відповідно до вимог підпункту 4.21 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (у редакції станом на час винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії), якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки.

За таких обставин дії нотаріуса щодо відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на половину спірної земельної ділянки, тобто на ? її частки, є незаконними, оскільки нотаріусу слід було видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на ? частки спірної земельної ділянки та не відмовляти у видачі свідоцтва про право на спадщину на землю взагалі.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позов задовольняє.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Андрушівської державної нотаріальної контори Житомирської області Фещука Василя Андрійовича про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2017 року №231/02-14.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 лютого 2018 року.

Головуюча Судді: