Номер провадження: 22-ц/785/6218/18
Номер справи місцевого суду: 522/7841/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОМНО Калінюка Олега Борисовича, ОСОБА_4 про визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа №522/4885/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння. В судовому засіданні представником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про виклик до суду та допит в якості свідка ОСОБА_4, однак згодом вказане клопотання було відкликане через хворобу та перебування у лікарні ОСОБА_4 у зв'язку з чим, він не зміг з'явитися до суду та свідчити по справі.

Разом з цим, 13.04.2017 року у судовому засіданні представником позивача - ОСОБА_6 до суду було надано заяву ОСОБА_4 від 05 квітня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком Олегом Борисовичем, за реєстровим №144. У даній нотаріально посвідченій заяві містяться пояснення ОСОБА_4 як свідка по цивільні справі. Ознайомившись з вказаною заявою, позивач виявила, що підпис на неї відрізняється від підпису ОСОБА_4 у зв'язку з чим, заявила про це судді, однак суддя пояснила, що заява не є предметом позову, а тому питання її легітимності не можуть розглядатися в рамках судової справи №522/4885/16-ц. Також позивач зазначала, якщо батько не міг з'явитися до суду для дачі пояснень, то в неї викликає сумнів, що він особисто міг з'явитися до нотаріуса для складання та посвідчення оскаржуваної заяви, яка не містить жодної відмітки про те, що її посвідчення відбулось за межами нотаріальної контори, як того вимагає Порядок про вчинення нотаріальних дій, у випадку посвідчення документів поза робочого місця нотаріуса. Також позивач вказувала, що її батько ОСОБА_4 тривалий час страждає на захворювання психіатричного характеру, в момент посвідчення оскаржуваної заяви він міг знаходитися у хворобливому стані, і його волевиявлення не було вільним.

Посилаючись на те, що при посвідчені заяви був порушений порядок її складання, заявнику ОСОБА_4 не були роз'яснені наслідки її складання, не було роз'яснено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не вказано, що заява складена зі слів ОСОБА_4, і через несхожість підпису є сумнів у тому, що особисто ОСОБА_4 її підписав, просила задовольнити позов.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюка Олега Борисовича, ОСОБА_4 про визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною - відмовлено.

Вважаючи рішення суду постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, позивач ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа №522/4885/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Приморським районним судом м.Одеси 31 травня 2017 року по вищевказані справі було винесено рішення, залишене без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.07.2017 року, яким задоволено позов ОСОБА_5 та витребувано у ОСОБА_2 каблучку Staurino Fratelli Next Classic 5522F та кольє Damiani BELLE EPOQUE Ref/20039537 на користь ОСОБА_5.

Згідно з позовними вимогами ОСОБА_2 в одному із судових засідань по справі №522/4885/16-ц представником ОСОБА_5 заявлено клопотання про виклик до суду та допит в якості свідка ОСОБА_4, але згодом вказане клопотання було відкликане через хворобу та перебування у лікарні ОСОБА_4 у зв'язку з тим, він не в змозі особисто з'явитися до суду та свідчити по справі.

Разом з цим, 13.04.2017 року у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_6 до суду було надано заяву ОСОБА_4 від 05 квітня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюком Олегом Борисовичем, за реєстровим №144, згідно з якою ОСОБА_4 надав пояснення по суті справи №522/4885/16-ц.

Між тим позивач вважає, що є підстави для визнання вказаної заяви недійсною, оскільки підпис ОСОБА_4 у заяві від 05.04.2017 року відрізняється від підпису самого ОСОБА_4 Також зазначила, якщо батько не міг з'явитися до суду для дачі пояснень, то в неї викликає сумнів і те, що він особисто міг з'явитися до нотаріуса для складання та посвідчення оскаржуваної заяви, яка не містить жодної відмітки про те, що її посвідчення відбулось за межами нотаріальної контори, як того вимагає Порядок вчинення нотаріальних дій, у випадку посвідчення документів поза робочого місця нотаріуса. Позивач вказує, що її батько ОСОБА_4 тривалий час страждає на захворювання психіатричного характеру, та вважає, що в момент посвідчення оскаржуваної заяви він міг знаходитися у хворобливому стані, і його волевиявлення не було вільним.

ОСОБА_2 вважає, що при посвідчені заяви був порушений порядок її складання, заявнику ОСОБА_4 не були роз'яснені наслідки її складання, не було роз'яснено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не вказано, що заява складена зі слів ОСОБА_4, і через не схожість підпису є сумнів у тому, що особисто ОСОБА_4 її підписав, тим більше, що за станом здоров'я він не мав можливості особисто з'явитись до нотаріуса, а відмітки про те, що заява посвідчена поза робочим місцем нотаріуса вона не містить.

Відповідно до ст.78 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. На угоді може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалась за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. Нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою.

Згідно з п.6.1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить закону і які не мають характеру правочинів та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини.

Згідно з п.6.2. глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.

Остання посвідчена приватним нотаріуса ОМНО Калінюком О.Б., зареєстрована у реєстрі за №144, у відповідності до вимог та положень чинного законодавства.

Суд дійшов висновку, що оскаржувана заява від 15.04.2017 року не суперечить законодавству, не має характеру угоди, не містить у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Таким чином, приватний нотаріус мав повноваження і можливість засвідчувати підпис відповідача в оскаржуваній заяві.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд правильно вважав, що позивач не була присутня при вчинення даної нотаріальної дії, в матеріалах справи є заява ОСОБА_4, якою він підтверджує вчиненням ним такої заяви від 05.04.2017 року.

Крім того, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 16.05.2018 року, справа №520/14619/17, було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_4 недієздатним та призначення заявника опікуном.

Вищезазначеним рішенням суду було встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №98 від 21.02.2018 року ОСОБА_4 на психічний стійкий розлад або на тимчасовий розлад психіки, внаслідок функціонального розладу психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі чи хворобливих явищ, не страждає, та ОСОБА_4 за своїм психічним станом здатний усвідомлювати значення своїх дій та керування ними.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, все вищевикладене спростовує підстави позову ОСОБА_2, згідно з якими у неї існували сумніви у дієздатності та волевиявленні батька на вчинення оскаржуваної дії.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача про те, що заяву, що є предметом позову, ОСОБА_4 не підписував, що при посвідчені заяви був порушений порядок її складання, заявнику ОСОБА_4 не були роз'яснені наслідки її складання, не було роз'яснено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не вказано, що заява складена зі слів ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, вимоги позивача є її припущеннями, і це спростовує у своїй заяві від 29.05.2017 року сам відповідач (а.с.20).

Досліджуючи обставини справи, було встановлено, що приватним нотаріусом ОМНО Калінюком Олегом Борисовичем 05.04.2017 року при засвідчені заяви ОСОБА_4 щодо обставин справи №522/4885/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння було чітко дотримано всіх норм та приписів законодавства.

Так відповідач ОСОБА_4, 1944 р.н., знаходився на лікуванні в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» з 22.11.2016 року по 15.12.2016 року, а також перебував на лікуванні з 16.10.2017 року по теперішній час. Проте, останнє не свідчить про відсутність у нього можливості прибути до нотаріальної контори, що і не спростовано стороною позивача.

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд правильно вважав, що заява, яка є предметом спору, не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, та не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дана заява була лише одним із доказів, наданих стороною у рамках іншої цивільної справи.

Таким чином, виходячи з зібраних судом матеріалів, суд правильно дійшов висновку, що відсутні належні та допустимі докази щодо визнання нотаріальної дії неправомірною та визнання заяви недійсною.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з'ясування судом обставин щодо необхідності проведення почеркознавчої та психіатричної експертиз, обов'язковість яких у даному випадку були необхідні, сумніви у достовірності доказів, які суд вважав належними при ухваленні оскаржуваного рішення як на підстави для його скасування є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2018 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький