печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

за участю секретарів судового засідання - Ольховській М.Г., Березовської К.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу 757/42443/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення коштів,-

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мельник А.В., Кольок О.М., Лазаріді О.А.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.04.2010 відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень напівпідвалу загальною площею 511,50 кв.м. та цокольний поверх загальною площею 503,10 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Переможцем зазначених торгів стала позивач, що підтверджується протоколом №1010021/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належало Акціонерному товариству фірмі «Укргазбуд». 03.06.2010 позивачу було видано Свідоцтво про право власності на вказані нежилі приміщення. До проведення прилюдних торгів позивачем було сплачено гарантійний внесок у розмірі 534 309,63 грн., після оголошення її переможцем ОСОБА_1 сплатила залишок суми у розмірі 3 151 011 грн. 87 коп. Зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 зазначені прилюдні торги визнано недійсними. Також, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 скасовано державну реєстрацію права власності позивача на зазначене нерухоме майно. Визнання прилюдних торгів недійсними та скасування права власності на майно є втратою ОСОБА_1 не тільки власності, а й грошових коштів, які були сплачені за купівлю майна на прилюдних торгах, а тому позивач вважає, що сплачені кошти мають бути повернуті їй Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на її користь кошти у сумі 3 684 894 грн. 00 коп. в порядку застосування реституції, перерахувавши їх на рахунок позивача.

Ухвалою суду від 08.08.2017, занесеною до журналу судового засідання замінено відповідача - Головне управління юстиції у м. Києві на належного відповідача Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, в якості третьої особи залучено Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на вкладене в письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначив, що Головне територіальне управління юстиції у м. Києві не є належним відповідачем, будь-яких прав позивача не порушувало. Зауважив, що кошти, отримані від реалізації нерухомого майна були перераховані в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі стягувачам, та на користь держави в рахунок погашення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, а тому залишок коштів на депозитному рахунку відповідача відсутній.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, на підставі п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, визнав можливим розгляд справи за відсутнсті представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що 23.04.2010 були проведені прилюдні торги з приводу реалізації нерухомого майна - нежитлового приміщення напівпідвального поверху загальною площею 511,50 кв.м. та цокольного поверху загальною площею 503,10 кв.м. багатоповерхового будинку, АДРЕСА_1.

Реалізацію зазначеного майна проводила ПП «НИВА-В.Ш.» на підставі договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна №1010021 від 25.02.2010. (Т.1, а.с.13-15)

За результатами проведення прилюдних торгів 23.04.2010 ПП «НИВА-В.Ш.» затверджено протокол №1010021/1, в якому зазначено, що переможцем торгів стала ОСОБА_1 (Т.1, а.с.12)

03.06.2010 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно: нежитлове приміщення напівпідвального поверху загальною площею 511,50 кв.м. та цокольного поверху загальною площею 503,10 кв.м. багатоповерхового будинку, АДРЕСА_1.( Т.1, а.с.9)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 у справі №2/1522/8535/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2015 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015, визнано недійсними прилюдні торги, проведені ПП «НИВА-В.Ш.» від 23.04.2010 з реалізації нерухомого майна; визнано недійсним та скасовано Свідоцтво, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. від 03.06.2010, зареєстроване в реєстрі за №729; визнано недійсним та скасовано протокол №1010021/1 та протокол №109048/1 від 23.04.2010 проведення прилюдних торгів по реалізації майна; визнано недійсним та скасовано акт старшого державного виконавця Григорян О.Г. про продаж на прилюдних торгах від 23.04.2010 нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення напівпідвального поверху загальною площею 511,50 кв.м. та цокольного поверху загальною площею 503,10 кв.м. багатоповерхового будинку, АДРЕСА_1.(а.с.58-64,65-69,70-73)

Також, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2012 у справі №2а/1570/1424/11 визнано протиправним та скасовано рішення реєстратора комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» Баширової А.А. від 15.06.2010, реєстраційний номер 30686789 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно; зобов'язано комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» скасувати запис №1351 в книзі 97 неж-60 у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 30686789 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 в частині нежитлового приміщення напівпідвалу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. (Т.1, а.с.53-57)

Таким чином, на теперішній час результатами проведених прилюдних торгів з реалізації арештованого майна боржника та складені спеціалізованою організацією на їх підставі протоколи визнані судом недійсними; визнано недійсним та скасовано акт державного виконавця про продаж на прилюдних торгах нерухомого майна; видане нотаріусом переможцю Свідоцтво про право власності визнано судом недійсним та також скасовано.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що саме відповідач має повернути сплачену нею грошову суму в порядку реституції, оскільки, визнання результату прилюдних торгів недійсними є повернення сторін договору купівлі-продажу (продавця і покупця ) до первісного стану.

Як і будь-який оспорюваний правочин, укладений на торгах договір купівлі-продажу відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України може бути оспорений його сторонами та іншими заінтересованими особами, а цивільно-правовим наслідком визнання недійсним укладеного на торгах договору відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України є реституція - повернення сторін договору до первісного стану.

За правилами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 745/4038, відповідно до якого прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу, сторонами якого є переможець торгів і, залежно від змісту укладеного між ними договору, відділ ДВС або спеціалізована організація як організатор торгів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України у справі №6-1884цс15 від 18.11.2015, вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією.

У випадку якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та ПП «НИВА-В.Ш.» 25.02.2010 було укладено Договір №1010021 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.2. Договору, Управління передає Спеціалізованій організації нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а Спеціалізована організація надає послуги з організації та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Водночас, згідно п. 2.4.4. Договору, спеціалізована організація взяла на себе зобов'язання відшкодувати збитки, пов'язані з неналежним виконанням своїх обов'язків.

В свою чергу, відповідно до п. 1.2. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15.07.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №480/3773 19.07.1999 (який був чинний на час проведення прилюдних торгів), реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на комісійних і інших договірних началах та шляхом продажу на аукціоні.

Згідно п. 1.2. Тимчасового положення, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою укладено відповідний договір.

Дослідивши зміст укладеного між ПП «НИВА-В.Ш.» та відповідачем Договору, на підставі якого ПП «Нива-В.Ш.» проводило прилюдні торги з продажу нерухомого майна, суд приходить до висновку, що за правовою природою він є договором комісії.

Отже, стороною у договорі купівлі-продажу є ПП «НИВА-В.Ш.», тому обов'язок повернення коштів має бути покладений саме на цю юридичну особу, водночас, вимогу про повернення коштів, сплачених за недійсним договором, позивач пред'явив до Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Таким чином, оскільки, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві не є стороною недійсного правочину, то заявлена до нього позивачем вимога про повернення коштів згідно з положеннями ст. 216 ЦК України є безпідставною.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.3,16 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 223, 247, 263-265, 268, 273, ст.ст.352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа:Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення коштів - відмовити.

Повне рішення суду складено 12.02.2018.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя Печерського

районного суду м. Києва К.О. Москаленко