Справа № 204/84/18
Провадження № 2/204/543/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Гринюк Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2015 року у розмірі 13329 грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.03.2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4741 грн. 52 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 0 по 25 число кожного місяця; відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконання зобовязань перед банком. У звязку з тим, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 21.12.2017 року має заборгованість у сумі 13329 грн. 52 коп., з яких: 4530 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом, 2261 грн. 96 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5436 грн. 30 коп. заборгованість за пенею та комісією, 1100 грн. 92 коп. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача не зявився, надавши на адресу суду, разом з позовною заявою, письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач не зявилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 20.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н. Відповідно до якого, відповідач отримала кредит у розмірі 4741 грн. 52 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом на 21.12.2017 року складає 13329 грн. 52 коп., з яких: 4530 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом, 2261 грн. 96 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5436 грн. 30 коп. заборгованість за пенею та комісією, 1100 грн. 92 коп. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Відповідно до п. 2.1.1.11.1, 2.1.1.12.2, 2.1.1.12.3, 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.7.4 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Відповідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань по кредитному договору.

Аналізуючи норми ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Тому, суд вважає необхідним, в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми штрафу відмовити, оскільки це суперечить нормам ст.61 Конституції України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню заборгованість в розмірі 12228 грн. 60 коп., з яких: 4530 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом, 2261 грн. 96 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5436 грн. 30 коп. заборгованість за пенею та комісією; в частині стягнення штрафу, слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263,264,265,280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 611, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2015 року у розмірі 12228 (дванадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 60 (шістдесят) коп., з яких: 4530 (чотири тисячі пятсот тридцять) грн. 34 (тридцять чотири) коп. заборгованість за кредитом, 2261 (дві тисячі двісті шістдесят одна) грн. 96 (девяносто шість) коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5436 (пять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 30 (тридцять) коп. заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 (іден. номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Токар