Ухвала

Іменем України

16 березня 2018 року

м. Київ

справа № 522/19146/16-ц

провадження № 61-8329 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстеджен Фінанс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу СкульськоїТетяни Анатоліївни, публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16 листопада 2017 року ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5,подав касаційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року з пропуском двадцятиденного строку, установленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У заяві, доданої до касаційної скарги, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали апеляційного суду було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 жовтня 2017 року та станом на 16 листопада 2017 року апеляційним судом не надано повний текст належним чином завіреної копії оскаржуваної ухвали.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року у справі № 6-1724цс16 вказано, що якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 жовтня 2017 року і заявник у розумний інтервал часу звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Під час розгляду справи 1 серпня 2017 року ОСОБА_6 та її представник звернулися до суду із клопотанням про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року, призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої зупинено провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що оскаржувані ухвали постановлено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року в частині оскарження ухвали суду про призначення судової експертизи повернуто заявнику.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2017 року у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року відмовлено.

У відкритті касаційного провадження в частині зупинення провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Аналогічні норми містилися в пункті 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі на час проведення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що її неможливо провести під час судового засідання, для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу.

За змістом пункту 5 частини першої статті 202 ЦПК України 2004 року суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 9 частини четвертої постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», з подальшими змінами та доповненнями, у разі коли провести експертне дослідження в судовому засіданні неможливо, суд виносить ухвалу про проведення експертизи і направляє її з необхідними матеріалами до судово-експертної установи для виконання. При цьому від тривалості експертних досліджень і складності справи суд може або оголосити перерву, або відкласти слухання справи.

Врахувавши, що експертизу неможливо провести у судовому засіданні, для її проведення справу необхідно направити до спеціальної експертної установи, експертам необхідно провести певний обсяг робіт, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норми статті 202 ЦПК України 2004 року є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, пунктами 4 і 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, строк на касаційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 1 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Некстеджен Фінанс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської ТетяниАнатоліївни, публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта