УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Данко В.Й.

при секретарі Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 Берталонівни на постанови районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі вказаною скаргою, яку мотивує тим, що 01.04.2016 року ОСОБА_3 було видано копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2015 року. Також їй було видано копію судового наказу виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 19.11.2017 року у справі №2н-1498/07 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2015 року ВП №47939544. Вказує, що із даною постановою не згідна та вважає її незаконною. Відповідно до судового наказу строк його предявлення становить 3 роки з дня набрання рішення законної сили. Чинності наказ набрав 06.12.2007 року , а тому його останнім днем предявлення є 06.12.2010 року. Однак даний наказ був предявлений після дати набрання чинності. Зазначає, шо 07.07.2016 року ознайомився із матеріалами справи, де побачив лист ДВС у якому йшла мова про те, що виконавче провадження спочатку було відкрите у 2013 році, потім у 2014 році та 2015 році. Під час ознайомлення з матеріалами справи, ознайомився з постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2013 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2014 року, постановою про повернення виконавчого листа від 26.12.2014 року.

Зазначає, що заявник не згідна з вказаними постановами та вважає їх незаконними. Підставами незаконності постанов про викриття виконавчих проваджень є пропуск строку предявлення. Оскільки постанови про відкриття виконавчих проваджень незаконні то і постанови про повернення виконавчих документів також є незаконними.

Також вказує, що 19.11.2007 року Ужгородським міськрайонним судом видано у справі №2н-1498/07 наказ. Наказ був предявлений до виконання та повернутий у 2008 р. Наступного разу його було предявлено з пропуском строку 04.02.2013 року, а тому постанови державних виконавців від 07.02.2013 року, 27.09.2013 року ВП №36404109, від 14.02.2014 року та 26.12.2014 року ВП №41967045 підлягають скасуванню

Заявник просив поновити строк для подання скарги, оскільки до 07.07.2016 року не знала про наявність оспорюваних постанов, а як тільки дізналась почала їх оскаржувати у провадженні №308/3866/16-ц, однак суди не взяли її заяву про збільшення позовних вимог до уваги, а тому як тільки отримала ухвалу від 25.04.2017 року то звернулись до суду з окремою скаргою.

Під час розгляду скаргу, адвокатом ОСОБА_1 було подано заяву про збільшення позовних вимог згідно якої просив: визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2013 року та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.09.2013 року ВП36404109; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2014 року та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2014 року ВП41967045; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2015 року ВП№47939544.

Заявник та його представник в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак на адресу суду були направлені заперечення згідно яких слідує, що на виконанні у відділу перебуває виконавче провадження ЄДРВП №47939544 по виконанню судового наказу № 2н-1498/07 від 19.11.2007 року виданий Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь АБ «Фінанси та Кредит» заборгованість в розмірі 21596,22 грн. Вказаний документ предявлявся на виконання декілька разів, а саме: предявлено 04.02.2013 року та був повернутий стягувачу 27.09.2013 року; предявлено 14.02.2014 року та був повернутий стягувачу 26.12.2014 року; предявлено 22.06.2015 року та наразі перебуває на виконанні у відділі. Крім того, звертає увагу на те, що згідно повідомлення стягувача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно виконавчого документа боржниками здійснювалося часткове виконання рішення, а саме: 25.02.2013 100 грн., 28.03.2013 50 грн., 27.05.2013 50 грн., 30.09.2013 70 грн., 15.12.2014 113,76 грн., 29.12.2014 56,88 грн., 30.01.2015 56,88 грн., 05.03.2015 56,88 грн., 31.03.2015 56,88 грн., 30.04.2015 56,88 грн., 28.05.2015 57,45 грн., 24.06.2015 842,29 грн., 30.06.2015 57,45 грн., 14.07.2015 420,46 грн., 31.07.2015 57,45 грн., 20.08.2016 - 494,01 грн., 31.08.2015 57,45 грн., 11.09.2015 720,42 грн., 01.10.2015 57,45 грн., 23.10.2015 501,48 грн., 30.10.2015 78,20 грн., 12.11.2015 503,23 грн., 01.12.2015 -70,70 грн., 14.12.2015 497,71 грн., 29.12.2015 70,70 грн., 15.01.2016 501,74 грн., 29.01.2016 70,70 грн., 15.02.2016 450,89 грн., 15.03.2016 619,13 грн., 18.03.2016 70,70 грн., 01.04.2016 70,70 грн., 19.04.2016 618,83 грн., 19.05.2016 477,10 грн.,02.06.2016 66,65 грн., 15.06.2016 539,36 грн., 22.06.2016 66,65 грн. Зазначає, що із змісту скарги слідує, що з оскаржуваними постановами представник заявника ознайомився 07.07.2016 року, а скаргу подано 15.05.2017 року без обґрунтування причин пропуску встановленого законом строку на їх оскарження. Просить у задоволенні скарги відмовити, розгляд провести без участі представника Ужгородського районного відділення ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Представник боржника в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслав до суду заяву про закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд проводить розгляд скарги за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ч.1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Заявник, до суду із скарго звернувся 15.05.2017 року, як підставу для поновлення строку на подання до суду скарги вказує на те, що ОСОБА_6 до 07.07.2016 року не знала про наявність оспорюваних постанов, а як тільки дізналась почала їх оскаржувати у провадженні №308/3866/16-ц, однак суди не взяли її заяву про збільшення позовних вимог до уваги, а тому як тільки отримала ухвалу від 25.04.2017 року то звернулись до суду з окремою скаргою.

З наведеного слідує, що заявник після ознайомлення з оскаржуваними постановами державного виконавця (07.07.2016 року), міг належним чином оскаржити постанови державного виконавця у встановлені чиним законодавством строки

Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, враховуючи, що у клопотання заявника про поновлення процесуальних строків судом не встановлено обставин, які повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення ним процесуальних дій у визначений законом строк, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подання до суду скарги, а тому скаргу слід залишити без розгляду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області віл 30.12.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_7 Берталонівни на дії старшого державного виконавця відмовлено

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області 25 квітня 2017 року залишено без змін ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2016 року.

З тексту вказаної ухвали слідує, що судовий наказ №2-н1498/07, виданий Ужгородським міськрайонним судом 19.11.2007 року предявлений до виконання в межах строків, визначених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», отже строки предявлення виконавчого документа та вимоги чинного законодавства не порушені.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку на подання до суду скарги відмовити.

Скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 Берталонівни на постанови районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_8