Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., присяжних: Носова І.В., Окселенко І.А,. при секретарі Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особу безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Свою заяву обґрунтовують тим, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 з 2007 року по 2010 рік. У них є неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_7, заявники та дитина проживали разом за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. На той час ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після розірвання шлюбних відносин ОСОБА_5 виїхала зі спільної квартири та місце її подальшого мешкання заявникам невідомо.

Оскільки встановити місце знаходження ОСОБА_5 заявники не можуть, ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з заявою про встановлення місця знаходження ОСОБА_5 У зв"язку з цим були заведені матеріали ОРД „ Розшук № 50831601" від 05.03.2015 року ЄДРДР № 001997.

Згідно довідки старшого о/у Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 23.10.2017 року прийнятими мірами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_5 на даний момент не є можливим.

Встановлення ОСОБА_5 безвісно відсутньою заявникам необхідно для реєстрації дитини ОСОБА_6, що можливо тільки за згодою обох батьків.

Заявники просять визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою з 05.03.2015 року.

В судовому засіданні заявники заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення заявників, свідків, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно з ст. ст. 76, ч.2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у фактичним шлюбних відносинах з 2007 року по 2010 рік.15.11.2008 року ОСОБА_5 народила дитину ОСОБА_6, батьком якого є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №889. Після розірвання шлюбних відносин ОСОБА_5 виїхала зі спільної квартири та місце її подальшого мешкання заявникам невідомо.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 заявник ОСОБА_3 зверталася до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та згідно довідки старшого о/у Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 23.10.2017 року Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_5 заведені матеріали ОРД „ Розшук № 50831601" від 05.03.2015 року ЄДРДР № 001997 та прийнятими мірами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_5 на даний момент не є можливим.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили суду, що з ОСОБА_5 вони знайомі, вона мешкала з ОСОБА_4 у цивільному шлюбі, проте з 2010 року коли вона виїхала від заявника ОСОБА_4 вони її більше не бачили.

Також судом встановлено, що оголосити безвісно відсутньою ОСОБА_5 необхідно заявникам для реєстрації спільної з ОСОБА_4 дитини ОСОБА_6, реєстрація якого можлива за згодою обох батьків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування ОСОБА_5 за останнім відомим місцем перебування відносяться до 05.03.2015 року, то безвісно відсутньою її о слід визнати саме з цієї дати.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_5 безвісно відсутньою, оскільки факт зникнення останньої підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.293, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особу безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутньою з 05.03.2015 року.

Роз'яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: А.В. Воробйов

Присяжні: І.В.Носов

І.А.Окселенко