Справа № 428/2048/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Бондаренко І.С.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Кулєш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Партизанська, будинок 12), посилаючись на наступне.

У липні 2017 року заявник звернувся до Сєвєродонецького міського відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області задля отримання паспорта громадянина України. Співробітники Сєвєродонецького міського відділу управління Державної міграційної служби України в Луганській області повідомили заявнику, що для отримання паспорту громадянина України йому необхідно підтвердити, що станом на 24.08.1991 року він постійно проживав на території України. Підтвердити факт його проживання можливо довідкою територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання у той час або рішенням суду про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. На момент, коли слід було отримувати паспорт українського зразку, заявник не зміг його отримати через відсутність на той час бланків паспортів, а так як він розлучився, колишня дружина виписала його з постійного місця проживання, за адресою АДРЕСА_2 . Через те, що він не міг отримати паспорт, та вже не мав реєстрації постійного місця проживання на території України, йому довелося поїхати до рідних у м. Курськ, Російська Федерація, де отримав паспорт та одразу ж повернувся до м. Красний Луч селище Софіївське Луганської області, де і мешкав з 22.03.1994 року по 01.11.1996 року, про що свідчать довідки з місця проживання. З 1997 року заявник мешкає у м. Сєвєродонецьк, де одружився та спочатку мешкав за адресою: АДРЕСА_3 . У 2018 році він розлучився офіційно, хоча фактично ще з 2001 року проживає з теперішньою дружиною - ОСОБА_2 , з якою одружився у 2014 році. Тобто, він весь час проживав на території України, від громадянства не відмовлявся, але щоб отримати паспорт громадянина України та користуватися усіма правами та відповідно мати усі обов`язки громадянина України, йому необхідно довести факт проживання на території України саме станом на 24 серпня 1991 року - на цей час, як зазначено вище, він проживав у м. Сніжне Донецької області, яке зараз є тимчасово окупованою територією України, тому отримати довідку територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання не має можливості з незалежних від нього підстав, адже органи влади на непідконтрольній території не здійснюють своїх повноважень. Тому, він вимушений звернутися до суду задля встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року у судовому порядку.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року, яка відображена в протоколі судового засідання, було замінену заінтересовану особу в цій справі з Сєвєродонецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області на Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, адже Сєвєродонецький міський відділ не є юридичною особою.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Під час допиту за правилами допиту свідків заявник пояснив, що він бажає стати громадянином України, але у нього не зберігся паспорт громадянина СРСР. Вказаний паспорт було знищено, про що йому стало відомо в 2007 році після звернення до паспортного столу в м. Курську РФ. Отримати в м. Сніжному будь-які документи він не може, адже це місто непідконтрольне органам влади України. Паспорт громадянина СРСР було видано йому 15.04.1980 року, в цьому паспорті стояла відмітка про реєстрацію його місця проживання з 1986 року по 1993 рік за адресою: АДРЕСА_2 . На території Російської Федерації він вперше зареєструвався лише в 1996 році.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи поклалася на розсуд суду в питанні щодо задоволення заяви.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що заявник ОСОБА_1 є його другом з 1996 року, вони познайомилися по роботі в м. Сєвєродонецьку. Йому відомо, що у заявника є колишня сім`я в м. Сніжному Донецької області, вони туди часто їздили в гості. У нього була нотаріально засвідчена копія паспорту заявника громадянина СРСР, але вона не збереглася. Він не пам`ятає яке в цій копії паспорту було проставлене зареєстроване місце проживання заявника.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що заявник ОСОБА_1 є його колишнім сокурсником по технікуму в 1986-1988 роках, після закінчення технікуму вони продовжували регулярно спілкуватися. Він знає першу дружину заявника ОСОБА_5 , яка проживала в м. Сніжне Донецької області. Заявник в 1991 році проживав разом із дружиною в м. Сніжне Донецької області.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , виданого ВУФМС Росії по Курській області В САО м. Курська 09.02.2008 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 12.11.1996 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 02 листопада 1963 року Софіївською селищною радою Краснолуцького району Луганської області, ОСОБА_6 (російською) народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 17. Батьком записаний ОСОБА_7 (російською), матір`ю ОСОБА_8 (російською). Місце народження Шахта 10-10 Краснолуцького району Луганської області.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 квітня 1989 року Сніжнянським міськ. відділом ЗАГС Донецької області вбачається, що ОСОБА_9 (російською) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 240. Батьком записаний ОСОБА_6 (російською), матір`ю ОСОБА_10 (російською). Місце народження місто Сніжне Донецької області, УРСР.

Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 20 липня 1993 року Сніжнянським міськ. відділом ЗАГС, ОСОБА_6 (російською) та ОСОБА_10 (російською) 20 липня 1993 року розірвали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 255.

Згідно із копією екзаменаційної картки водія, виданої 11.10.1988 року ОСОБА_1 та звіреною паспортистом ДАІ, домашньою адресою ОСОБА_1 станом на час видачі вказаної картки було вказано: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії військового квитка НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявник з 24.08.1987 року по 01.10.1993 року перебував на військовому обліку в Сніжнянському міському військовому комісаріаті.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_6 , виданої на ім`я ОСОБА_1 від 04 січня 1981 року (графи 22-24), ОСОБА_1 в період з 18 вересня 1990 року по 13 квітня 1992 року працював у Сніжнянському Державному міському центрі захисту здоров`я населення на посаді водія.

З копії листа Сєвєродонецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області № 12/39-2/3947 від 28 вересня 2017 року вбачається, що після надання всіх необхідних документів, рішення про документування заявника паспортом громадянина України буде прийнято у термін відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 із змінами та доповненнями, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Із змісту пояснень заявника судом встановлено, що у заявника відсутній паспорт громадянина СРСР із відміткою про реєстрацію його місця проживання в м. Сніжне Донецької області станом на 24 серпня 1991 року. Також, заявник позбавлений можливості отримати в компетентному органі довідку територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року він перебував в громадянстві колишнього СРСР, адже місто Сніжне Донецької області знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території України.

Враховуючи сукупність вищевикладених показань свідків та письмових доказів, судом встановлено, що дійсно станом на 24 серпня 1991 року заявник ОСОБА_1 постійно мешкав на території України, а саме в місті Сніжне Донецької області за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний факт підтверджується показаннями заявника, наданими за правилами допиту свідків, опосередковано підтверджується показаннями інших свідків, а також підтверджується письмовими доказами, головними з яких є:

- копія трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , де є запис про те, що ОСОБА_1 в період з 18 вересня 1990 року по 13 квітня 1992 року працював у Сніжнянському Державному міському центрі захисту здоров`я населення на посаді водія;

- копія військового квитка, виданого ОСОБА_1 , де вказано, що заявник з 24.08.1987 року по 01.10.1993 року перебував на військовому обліку в Сніжнянському міському військовому комісаріаті;

- копія екзаменаційної картки водія, виданої 11.10.1988 року ОСОБА_1 , де домашньою адресою ОСОБА_1 станом на час видачі вказаної картки було вказано: АДРЕСА_2 .

При цьому суд враховує, що встановлення зазначеного юридичного факту породжує для заявника юридичні наслідки, в той час як заявник не має можливості одержати відповідний документ, який би засвідчував факт його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та достатніми доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Луганській області задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, паспорт № НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін