АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року

м. Рівне

Справа № 572/1182/17

Провадження № 22-ц/787/367/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Шеремет А. М.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач - Заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області;

відповідач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, подану їхнім представником - адвокатом ОСОБА_4 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2017 року у складі судді Ведяніної Т.О., ухваленого в м. Сарни Рівненської області о 10 годині 56 хв., відомості про дату виготовлення повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України вредакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» к справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного лову риби. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачами було здійснено незаконний вилов живих біоресурсів, що підтверджено відповідними судовими рішеннями про притягнення їх до адміністративної відповідальності і внаслідок їхніх незаконних дій державі була завдана шкода в розмірі 73 627 грн., яку і просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2017 року вказаний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави (одержувач - Степанська селищна рада Сарненського району Рівненської області) 73 627 грн. 00 коп. шкоди, завданої внаслідок незаконного лову риби. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь прокуратури Рівненської області 1 684 грн. судових витрат, що складаються із судового збору.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано статтею 1166 ЦК України, котрою передбачено обов'язок відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи в повному обсязі особою, яка її завдала, а також статтею 1190 ЦК України, яка встановлює солідарну відповідальність осіб, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, перед потерпілим.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням фактичних обставин справи представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевим судом не дано належної оцінки тій обставині, що виловлена відповідачами риба була випущена назад у водойму і таким чином залишилась жива, а тому і шкода не була завдана. Зауважує, що даний факт у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, при чому останній був запрошений на місце події працівниками Управління державного агенства рибного господарства у Рівненській області. Стверджує, що у заступника прокурора Сарненської місцевої прокуратури відсутні законні підстави для звернення до суду в інтересах держави в особі Управління державного агенства рибного господарства у Рівненській області, оскільки представництво в суді законних інтересів держави здійснюється прокурором тоді, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого належать відповідні повноваження, а також у уразі відсутності такого органу. Додає, що відсутність коштів на оплату судових витрат, про що йдеться у листі Управління від 11.04.2017р., не може вважатись неналежним виконанням обов'язків Управлінням, а тому Сарненська місцева прокуратура не мала повноважень звертатися із даним позовом до суду. Звертає увагу на платіжне доручення від 05.05.2017р., в якому платником значиться прокуратура Рівненської області, а не Сарненська місцева прокуратура. Вважає, що за таких умов суд не в вправі був відкривати провадження у даній справі. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, Апеляційний суд Рівненської області прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити. При цьому колегія виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 04 листопада 2016 року о 14 год. на стариці ріки Горинь, що поблизу смт.Степань Сарненського району Рівненської області, здійснювали вилов риби без відповідного дозволу промисловим знаряддям лову - неводом, виловивши таким чином рибу загальною масою 30 кг у кількості 80 шт. щуки, 11 шт. окуня, 76 шт. ляща, 392 шт. плітки, у зв'язку з чим їх судом було визнано винними за ч.4 ст.85 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Дані обставини підтверджуються копіями протоколів про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2016 року, складених посадовою особою Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Рівненській області стосовно ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також копіями постанов Сарненського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2016 року, 21 грудня 2016 року, винесених судом відносно відповідачів за наслідками розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Звертаючись до суду з даним позовом, Заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області обґрунтовував свої вимоги тим, що вищевказаними незаконними діями відповідачів державі була завдана шкода в розмірі 73 627 грн., яку і просив стягнути з відповідачів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався передбаченим законом обов'язком особи відшкодувати у повному обсязі завдану її неправомірними діями майнову шкоду та виходив з того, що факт завдання такої шкоди державі спільними діями відповідачів підтверджений належними та достовірними доказами.

На підтвердження даних висновків у рішенні суду містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Наявний в матеріалах справи розрахунок суми завданої шкоди №02-15/315 від 11 квітня 2017 року, здійснений Управлінням Державного агентства рибного господарства у Рівненській області на підставі Постанови КМУ №1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», підтверджує, що внаслідок вилову відповідачами живих біоресурсів у кількості 80 шт. щуки, 11 шт. окуня, 76 шт. ляща, 392 шт. плітки, завдано шкоду у розмірі 73 627 грн. та відповідачами не спростований.

Доводи апеляційної скарги про те, що шкоди діями відповідачів завдано не було, оскільки вони випустили у водойму виловлену рибу, яка була живою, колегією суддів оцінюються критично. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3, рибу під час складання протоколу було передано йому на зберігання. Факт отримання останнім виловленої риби на зберігання підтверджено копією відповідної розписки від 04 листопада 2016 року. Місцевим судом були допитані свідки за клопотанням відповідачів, проте їхні свідчення не можуть слугувати підставою для скасування рішення, оскільки свідок ОСОБА_6 особисто не бачив факту відпуску риби у водойму, а пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про те, що риба залишилась живою і була відпущена у водойму є припущенням, враховуючи тривалість часу, протягом якого риба перебувала поза водоймою. Виходячи з того, що пояснення свідків є припущеннями та не підтверджуються іншими доказами, апеляційний суд не може взяти їх до уваги.

Що стосується покликань апелянта на відсутність законних підстав для представництва прокуратурою інтересів Управління державного агентства рибного господарства у Рівненській області, то апеляційним судом вони також відхиляються.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною четвертою цієї статті передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Матеріали справи містять повідомлення №36-976 від 15 травня 2017 року за підписом в.о. керівника місцевої прокуратури, із якого встановлено, що підставою для подання до суду цього позову був лист Управління за №02-15/314 від 11 квітня 2017 року, яке місцевим судом було взято до уваги.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Разом з тим, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає, що місцевим судом допущено порушення процесуальних норм при стягненні судових витрат з відповідачів солідарно.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору. В частині розподілу судових витрат рішення суду підлягає зміні як таке що не відповідає нормам процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, подану їхнім представником - адвокатом ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2017 року змінити в частині відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Абзац третій резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь прокуратури Рівненської області понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 561 (п'ятсот шістдесят одній) гривні 33 копійки з кожного».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шеремет А. М.