Справа № 159/4885/17
Провадження № 2/159/237/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження (письмового) в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом Ковельського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов"язкового державного соціального страхування на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.12.17 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обгрунтованим тим, що перевіркою встановлено, що відповідач звернулась до нього у пошуках роботи. У зв»язку з відсутністю підходящої, 31.01.17 р. останній було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю. У своїй заяві відповідач вказала, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, не має заробітку або інших, передбачених законодавством доходів; пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в т.ч., на пільгових умовах, та на пенсію за вислугу років. 27.06.17 р. йому стало відомо, що, перебуваючи на обліку як безробітна, відповідач приховала той факт, що 11.04.17 р. уклала договір про надання посередницьких послуг як посередник у страховому ринку з ТОВ «Еулайф груп». Покликаючись на п. п. «б» п. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зазначає, що з правами та обов'язками безробітного відповідач була належним чином ознайомлена на інформаційному семінарі, не мала права на отримання допомоги по безробіттю, а тому така в розмірі 163 грн. 20 коп. отримана незаконно. Покликаючись на Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затверджений наказом Мінпраці та соцполітики України від 13.02.09 № 60/62, що зареєстрований в МЮ України за № 232/16 248 (далі - Порядок), зазначає, що директором Ковельського міськрайцентру зайнятості було прийнято рішення про повернення відповідачем коштів. Покликаючись на ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п. п. 6, 8 Порядку, зазначає, що 07.07.17 р. відповідачеві було надіслано претензію на суму боргу, що отримана останньою 13.07.17 р.. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 163 грн. 20 коп. зайво отриманих останньою коштів.

Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення.

Як слідує з копії заяви відповідача, адресованої позивачеві та датованої 31.01.17 р., відповідач, дійсно, просила позивача надати їй статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.

Позивачем було заведено на відповідача персональну картку № 00004, з копії якої також слідує, що відповідачеві було надано статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, що стверджується також і копією витягу з наказів про прийняття рішення по особі, у т. ч. - відповідачеві у справі.

Як вбачається з копії акта № 65 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 27.06.17 р.; копії договору про співробітництво з ТОВ «Еулайф груп», укладеного 11.04.17 р. відповідачем, остання, дійсно, як застрахована особа, уклала оплатний договір на виконання робіт.

Відповідно до копії претензії № 1 085/01 - 23 від 07.07.17 р., копії зворотнього поштового повідомлення до рекомендованого листа, адресованого позивачем відповідачеві, така була надіслана позивачем відповідачеві та отримана останньою 13.07.17 р..

Згідно з п. п. 1, 3, 4 п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено надання статусу безробітного з призначенням виплати допомоги по безробіттю.

Згідно з п. п. «б» п. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю.

Як слідує з абз. 5 п. 2 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, що затверджений постановою КМ України від 14.02.07 р. № 219, зайняті громадяни, які бажають змінити професію або місце роботи, влаштуватися на роботу за сумісництвом чи у вільний від навчання час і звернулися до державної служби зайнятості, піддягають обліку. Під час прийому таких громадян працівник центру зайнятості проводить консультацію, про що робить відповідний запис у картці.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 36 Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі встановлення центрами зайнятості належності безробітного до категорії зайнятих, така особа повинна повернути суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соцпослуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матзабезпечення та надання соцпослуг. У разі неповернення коштів у встановлений строк, стягнення таких здійснюється у судовому порядку.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, отримавши статус безробітного та матеріальне забезпечення, отримала спірну суму коштів. Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з врахуванням договору відповідача було встановлено, що остання значиться як застрахована особа, яка уклала договір на виконання робіт з юридичною особою, та отримала доход.

Претензію позивача відповідач проігнорувала.

Позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

З відповідача на доход держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 16, 1 166 ЦК України, ст. ст. 36, 39 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., і. н. НОМЕР_1, на користь Ковельського міськрайонного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов"язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, юридична адреса: 45001, м. Ковель Волинської області, вул. Сагайдачного, 6 «а», код ЗКПО 20123578, р/р 1157, МФО 803014, 163 (сто шістдесят три) грн. 20 коп..

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., і. н. НОМЕР_1, на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін:

Позивач - Ковельський міськрайонний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов"язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, юридична адреса: 45001, м. Ковель Волинської області, вул. Сагайдачного, 6 «а», код ЗКПО 20123578.

Відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., і. н. НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, прож.: АДРЕСА_1

Головуючий:І. М. Логвинюк