Апеляційне провадження № 22-ц/796/3033/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 756/16251/17

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Головачова Я.В., Вербової І.М., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідачі: Міжнаціональна універсальна товарно-сировинна біржа «Епсілон»,

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електронні торги України»,

ОСОБА_5,

Оболонський районний відділ ДВС ГТУЮ у м. Києві,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнка Юрія Петровича, поданою його представником Островерхим Сергієм Анатолійовичем,

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва, постановлену 11 грудня 2017 року під головуванням судді Яценко Н.О. в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до МУТСБ «Епсілон», ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Електронні торги України», ОСОБА_5, Оболонського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві про визнання прилюдних торгів недійсними та одночасно подав заяву про забезпечення позову, а саме: накладення арешту на квартиру № 121, що знаходиться в м. Києві, по пр. Героїв Сталінграду в будинку 24.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачі можуть проводити будь-які дії з вищезазначеним майном, спрямовані на його відчуження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року задоволено заяву про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»; заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об'єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», через свого представника Островерхого С.А., подало апеляційну скаргу та, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що судом не враховано, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і в передбаченому законом порядку не скасовано.

Таким чином, накладення на арешту на квартиру порушує право власності банку.

Оскільки 18.12.2015 року відповідно до Постанови НБУ № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» розпочата процедура ліквідації банку, то суд в порушення ст. 152 ЦПК України, в якій прямо передбачено заборона на вчинення забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти ФГВФО, задовольнив заяву ОСОБА_4

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Холодова Л.А. підтримала апеляційну скаргу, з підстав, викладених в ній. Просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представники позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_9, ОСОБА_10 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Інші учасники справи про розгляд справи повідомлені належно, проте про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи .

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, в редакції 2004 року, який діяв на час винесення ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 цього Кодексу, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно роз'яснень, викладених в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом про визнання прилюдних торгів, які відбулися 20.11.2017 з реалізації нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, недійсними.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилається на те, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.05.2015 у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_11 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» переглядається Оболонським районним судом м. Києва, а ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 6.01.2017 року зупинено виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_11 про виселення та зняття з реєстрації.

У заяві позивача про забезпечення позову вказано як підстави, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України, в редакції, чинній на час постановлення ухвали судом першої інстанції.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на час винесення ухвали суду, відповідачем проведені дії щодо продажу спірної квартири шляхом проведення електронних торгів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України в редакції 2004 року).

Зазначених вимог суд першої інстанції при вирішенні заяви дотримався, з огляду на що висновок суду про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є правильним та таким, що відповідає нормам законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами представника ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит»", що такі заходи забезпечення позову, як арешт квартири АДРЕСА_1, обмежують банк як господарюючого суб'єкта володіти та користуватись власним майном, обмежує право на захист права власності прийняті в порушення процесуального закону, і ці доводи підлягають відхиленню.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і їх необхідною умовою є здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з співмірності заявлених вимог, а також з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнка ЮріяПетровича, поданою його представником Островерхим Сергієм Анатолійовичем без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 30.03.2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: