АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/376/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Семиженка Г.В., Чорної Т.Г.,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2017 року ухваленого в складі судді Прохоренко В.В. у справі №766/11117/16-ц за позовом ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця», третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньої - транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 31 травня 2016 року об 17 годині 20 хвилин на території Привокзальна, 11-А у м. Херсоні, ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом, трактор навантажувач СG - 935 державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить відповідачу, не впевнився в безпечності дорожньої обстановки, здійснюючи манер руху транспортного засобу заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб MAN TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_2, з причепом SANMILNW-IS, реєстраційний номер НОМЕР_3, власником яких є позивач, в результаті чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Винним у скоєнні дорожньої - транспортної пригоди визнано ОСОБА_4, що підтверджується постановою Апеляційного суду Херсонської області від 11 серпня 2016 року.

Згідно висновку №Вє-263 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу від 14 червня 2016 року, вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику транспортного засобу MAN TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження у ДТП від 31 травня 2016 року складає 77518 грн. 68 коп.

Позивач, посилаючись на викладені обставини та положення ст.1172 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь, 77518,68 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу та 795 грн., понесених витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2017 року позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» на користь ОСОБА_2 77518,68 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 795 грн. у рахунок відшкодування витрат на проведення авто товарознавчого дослідження. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі на це рішення, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця», з урахуванням уточнень, наданих в ході апеляційного розгляду справи, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,враховуючи грубу необережність водія потерпілого,що складає в процентному співвідношенні 50 % .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування всіх обставин транспортної пригоди, а саме на те, що судом не враховано грубу необережність водія, ОСОБА_5, який керував транспортним засобом, що належить позивачу, що на думку апелянта є підставою для зменшення розміру відшкодування матеріальної шкоди.

В скарзі апелянт, вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам по справі, наданих представником відповідача, а саме: схемі руху автотранспорту по території вантажного двору, в якій зазначений рух автотранспорту в напрямку до підвищеної колії, де здійснювалось навантаження вантажів 31.05.2016 року та у зворотному напрямку, схемі ДТП та технологічному процесу роботи Одеської механізованої дистанції навантажувально - розвантажувальних робіт, з яких вбачається груба необережність водія автомобіля, нехтування правилами безпеки, п.15.1,15.2,15.10 ПДР.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2, доводів скарги не визнав, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Вважає, що суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи представника відповідача та третьої особи про наявність вини водія автомобіля та допущеної ним грубої необережності, оскільки в ході судового розгляду справи на підтвердження вказаних обставин суду не було надано жодного доказу.

Справа розглядається Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ч.1 розділу XIII Перехідні положень ЦПК України в редакції Закону від 3.10.2017 року №2147-VIII.

В судовому засіданні апеляційного суду, уповноважений представник відповідача ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримала з підстав в ній викладених.

ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу визнав, просив її задовольнити.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, направили на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просили розгляд справи проводити без їх участі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 77518 грн 68 коп, суд першої інстанції виходив з доведеності суми матеріального збитку, завданого позивачу, а також з того, що шкоди, завдано внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_4, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить його роботодавцю, відповідачу по справі, тому шкода відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони грунтуються на обставинах справи та відповідають закону.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким субєктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа,яка керує транспортним засобом у звязку з виконанням своїх трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду,оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Фізична або юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків (ч.ст.1172 ЦК України).

Судом встановлено, що 31.05.2016 року об 17 годині 20 хвилин на території Привокзальна,11-А у м. Херсоні, ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом, трактор навантажувач СG - 935 державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить відповідачу, не впевнився в безпечності дорожньої обстановки, здійснюючи манер руху транспортного засобу заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб MAN TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_2, з причепом SANMILNW-IS, реєстраційний номер НОМЕР_3, власником яких є позивач, в результаті чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 11 серпня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 31.05.2016 року (а.с.8)

Відповідно до зазначеної постанови дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_4 п.2.3 б, п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2011 року, в редакції чинній на час розгляду справи.

Відповідно до п. 2.3. зазначених правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п.10.9 Правил)

Відповідно до висновку №Вє-263 від 14 червня 2016 року про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу MAN TGA 18.430, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту становить 77518 грн. 68коп.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що лише дії водія транспортного засобу трактора навантажувача знаходяться у причинному зв'язку з наслідками, які наступили для позивача, тому відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки повинен відшкодувати завдану йому шкоду.

Посилання ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» в апеляційній скарзі на те, що судом не досліджувалося питання щодо вини самого потерпілого, є необгрунтованими, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, надані відповідачем докази, а саме схема руху автотранспорту по території вантажного двору, схема ДТП та технологічний процес роботи Одеської механізованої дистанції навантажувально - розвантажувальних робіт, затверджений начальником Одеської залізниці 12.07.2013 року, були предметом дослідження суду першої інстанції, за оцінкою яких суд дійшов до правильного висновку про те, що надані докази не є підтвердженням грубої необережності потерпілого, та обґрунтовано не застосував до спірних правовідносин положення ч.2 ст. 1193 ЦК України, якою передбачено зменшення розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, з урахуванням ступеня вини потерпілого.

Безпідставними є посилання відповідача на те, що через утворення пилової завіси водій навантажувача не міг помітити транспортний засіб позивача, який стояв біля підвищеної колії, оскільки відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом, водій у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанцій повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367,374,375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) може бути оскаржена до Верховного суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Г.В. Семиженко

Т.Г. Чорна

Повний текст судового рішення виготовлено 20 березня 2018 року.

Суддя Л.В. Базіль