РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.

за участю секретаря Баранюк О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, і на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження про те, що все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. АДРЕСА_1 заповідає своїй донці ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно. Вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем на день смерті, і проживає до цього часу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просить визнати за нею право власності на індивідуальний житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача - Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району, в підготовче судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд розглядати справу у його відсутність.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Володимир-Волинської районної Ради народних депутатів №139 від 13 жовтня 1988 року, ОСОБА_2 належить в цілому житловий будинок АДРЕСА_1 з приналежними до нього будівлями та спорудами.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 16 квітня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі №12, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, що все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповідає своїй дочці ОСОБА_1.

Як стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент.

У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

У відповідності до ст.526 ЦК УРСР (1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно не відоме - місце знаходження майна або його основної частини.

У відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно.

Згідно довідки Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району від 18.10.2018 року № 2281 на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1. Заповіт від ОСОБА_2 посвідчувався на ОСОБА_1 16 квітня 2003 року у виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради, що зареєстровано в реєстрі №12. Спадщину з дня смерті ОСОБА_2 прийняла її дочка ОСОБА_1, яка постійно проживала та зареєстрована разом з нею на день її смерті та по даний час.

Згідно роз'яснення державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори вбачається, що через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті ОСОБА_2 не залишилося правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Визнання позову відповідачами будь чиїх прав та інтересів не порушує.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З досліджених у судовому засідання доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, але немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно через відсутність правовстановчих документів.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення ним права на успадковане майно.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись т.ст.12, 13, 89, 141, 200, 206, 259, 265, 268, 273 Цивільно-процесуального кодексу України на підставі ст. 328 ЦК України, ст.ст. 524- 525, 526, 548, 549-550 ЦК УРСР (1963 року), суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 право власності на індивідуальний житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: / підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко