Дата документу 12.11.2018 Справа № 310/8595/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/8595/17 Головуючий у 1 інстанції: Дубровська Н.М.
Провадження № 22-ц/807/483/18 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 11 липня 2013 року є власником квартири АДРЕСА_1. Опалювальна площа квартири складає 49,50 кв.м. Вищевказана квартира приєднана до центральної мережі теплопостачання. Наявності пільги по оплаті за послуги з теплопостачання не має, квартира є приватною власністю

Відповідач у порушення діючого законодавства не погасив заборгованість по оплаті послуг в розмірі 16 754, 00 грн., надання яких відбувається на підставі укладеного між сторонами договору від 24 грудня 2013 року, за умовами якого, останній взяв на себе зобовязання своєчасно оплачувати послуги за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених договором.

Заборгованість виникла з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2017 р., оскільки відповідач не в повному обсязі сплачує поточні нарахування, на попередження не реагує. Невиконанням зобовязання відповідач порушує право товариства на отримання коштів за надану послугу з централізованого теплопостачання.

Товариство зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з ОСОБА_3 17 жовтня 2017р., на підставі поданої ОСОБА_3 заяви про скасування судового наказу 13 листопада 2017 року ухвалою суду наказ скасований.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2017 року в сумі 16754 грн. та судовий збір в розмірі 1600 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Поляковим О.З.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити її без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволеню з наступних підстав.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є споживачем послуг позивача, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» згідно Рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №546 від 14.09.2005 р. є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в м. Бердянськ.

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №6016882 від 11.07.2013 року та копією договору дарування від 11 липня 2013 року №1593 посвідченого приватним нотаріусом Брдянського районного нотаріального округу Запорізької області Коноваловою О.В.( а.с.7,8).

Вищевказана квартира приєднана до центральної мережі теплопостачання, наявності пільг по оплаті за послуги з теплопостачання не має. На даний час квартира є приватною власністю.

24 грудня 2013 року між ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» та ОСОБА_3 був укладений договір № 015431 про надання послуг з централізованого опалення.(а.с. 9,10). У п.4.2 вказаного договору зазначено, що споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлений договором строк, не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем, вносити плату за отриману послугу, як це зазначено у пп.10 п.4.2.

За період з 01 вересня 2014р. по 01 квітня 2017р. ОСОБА_3 не здійснював оплату за надані послуги з централізованого опалення, і станом на березень 2017р. виникла заборгованість в розмірі 16754, 00грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, у тому числі і послуг з централізованого теплопостачання, урегульовані спеціальними Законами України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р., "Про теплопостачання" від 02.06.2005 р., з наступними змінами, постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, якою затверджені "Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" та Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.714 ЦК України "Договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу".

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", який набрав чинності з 01.01.2005 року, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 24 червня 2004 року "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги -це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.19,25 Закону України" Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року "Про житлово-комунальні послуги".

Судом першої інстанції з'ясовано, що ОСОБА_3 в порушення вимог діючого законодавства самовільно перепланував та переобладнав житлове приміщення шляхом обрізання опалювальних батарей,районний суд врахувавши вказані обставини,прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у позові,так як саме у квартиру відповідача теплова енергія не поступає.

Разом тим ,судова колегія вважає,що не може бути захищено в судовому порядку ,невиконання цивільного обовязку, внаслідок неправомірних дій учасника правовідносин.

У ст.1 Закону України від 24.06.2004 року "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні, зокрема, опаленням, отже вони не є майном, як річчю, у розумінні ст.1213 ЦК України.

Розрахунки заборгованості виконані з дотриманням чинного законодавства і відповідними доказами не спростовані (а.с.4).

За змістом ст.1212,1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна, суд не врахував, що відповідно до ст. 177 ЦК України речі та послуги є різними об'єктами цивільних прав. Послуга, як об'єкт цивільних правовідносин, є діяльністю, яка триває у часі і не має уречевленого результату або результат є невіддільним від самої діяльності.

Згідно ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові Верховного суду України від 26.09.2012 року по справі 6-96/с сформульована наступна правова позиція, яка підлягає застосуванню у цій справі: «що Відповідач при відключенні повинен дотримуватися Порядку відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення затверджено Наказом МінЖКГ від 22.11.2005р. №4 (із змінами, внесеними наказом МінЖКГ від 06.11.2007р. №169, який набув чинності з 09.12.2007р.)». Крім того, Верховним судом України по цій справі зроблено висновок, що відключення від мереж Централізованого опалення можливо будинку в цілому, а не окремої квартири.

В ухвалах Верховного Суду України від 23.03.2011 р. №6-29738св10 та 13.04.2011р. №6-423св09 зроблено висновок, що самовільне відключення від мереж ЦО та ГВП забороняється. А відключення опальних приладів без дотримання встановленого для цього порядку не є підставою для звільнення від оплати фактично наданих, але не використаних послуг. Крім того, зроблено акцент на тому, що допустимим доказом відключення від мереж централізованого опалення с акт про відключення, складений відповідно до порядку за присутності повноважних осіб та затверджений на засіданні Комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж теплопостачання.

Суд першої інстанції взагалі не врахував вищевикладені правові висновки Верховного суду України.

Відповідачем по справі відповідно до ст.78 ЦПК України не надано жодного допустимого доказу на підтвердження ненадання Позивачем послуг теплопостачання згідно чинного законодавства. За весь період стягнення заборгованості (01.09.2014- 01.04.2017) не було жодного складеного акту - претензії про неналежне надання або ненадання послуг, який повинен складатися виконавцем послуг з визначенням причин згідно п.37 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007р. №1268).

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, зокрема, ненадання послуг може бути підтверджено згідно чинного законодавства тільки актом про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Неможливість отримувати якісні послуги з централізованого опалення пов'язане саме з діями Відповідача в наслідок неузгодженого переобладнання системи централізованого опалення, та порушення вимог п. 2, 8, ч. З ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги».

А отже відсутність акту про відключення, складеного відповідно до Порядку відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення затверджено Наказом МінЖКГ від 22.11.2005р. №4, відсутність актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг складених відповідно до п.37 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630) не дають підстав для висновків, що Відповідачу послуги не надавались.

По аналогічній справі №6-47237св14 від 01.04.2015р. Вищим спеціалізованим судом України де стороною по справі було Приватне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж», були зроблені висновки, що самовільне відключення квартири від централізованого опалення з порушенням встановленого порядку не звільняє від сплати заборгованості.

Крім того в матеріалах справи міститься Договір № 015431 про надання послуг з централізованого опалення від 24.12.2013 року квартири АДРЕСА_1 укладений між Позивачем та ОСОБА_3 25.01.2017р. Відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання даного договору.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 13.03.2017р., ухвалою Апеляційного суду Запорізької обл. від 27.04.2017р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України по справі №310/360/17 ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 42-47).

Отже, вищезазначений Договір є чинним, а договірні відносини між сторонами продовжують діяти. Відповідно до ст.19. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

З огляду на викладене, судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Ухвалюючи нове рішення у вигляді постанови, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат у справі, які мають бути присуджені позивачеві з боку відповідача пропорційно до задоволених вимог.

При поданні позову до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір у відповідно до платіжного доручення №4504 від 30.08.2017 року у розмірі 111,00 грн. та відповідно до платіжного доручення №217 від 02.11.2017 року у розмірі 689,00 грн. (а.с.1,2), при звернення до суд з апеляційною скаргою сплачено було судовий збір у розмірі 2400 грн. відповідно до платіжного доручення №2882 від 03.07.2018 року (а.с. 110), тому вся ця сума судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж».

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 141, 374, 376, 381, 382-384, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» - задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року у цій справі - скасувати та прийняти нову постанову :

«Позов Приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2017 року в сумі 16754,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» понесені судові витрати у розмірі 3200,00 грн.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: