Справа № 303/968/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 лютого 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря Терпай С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року1 по справі за позовом Приватного підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Мукачівської центральної районної лікарні, Мукачівської міської ради про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року Приватний підприємець ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пред'явили позов до Мукачівської ЦРЛ про стягнення боргу.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідач боргує приватному підприємцю ОСОБА_2 62 340 грн. за отримані автозапчастини. Для погашення цієї заборгованості ОСОБА_1, який працював на той час механіком у відповідача, взяв кредит в ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» в розмірі 30 530 грн. під 25, 25 % річних та в ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 8000 грн. під 30 % річних. Крім того, ОСОБА_1 додав свої кошти в розмірі 11 470 грн. та частково погасив борг перед приватним підприємцем ОСОБА_2 в розмірі 50 000 грн. В свою чергу відповідач пообіцяв повернути ці гроші ОСОБА_1 разом з нарахованими відсотками, однак цього не зробив. Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 12 505 грн. боргу за кредитом. Крім того, згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 4 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» 42 776 грн. боргу за кредитом. Враховуючи також особисті кошти в розмірі 11 470 грн., борг відповідача перед ОСОБА_1 складає 66 751 грн. (11470+ 12505+42766). Також перед приватним підприємцем ОСОБА_2 у відповідача залишився непогашений борг в розмірі 12 340 грн., що ускладнює здійснення ним підприємницької діяльності.

У зв'язку з цим позивачі просили: 1) визнати ОСОБА_1 кредитором Мукачівської ЦРЛ в розмірі 66 751 грн. 2) стягнути з Мукачівської ЦРЛ на користь ОСОБА_1 66 751 грн. та на користь приватного підприємця ОСОБА_2 12 340 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року в задоволенні позову про стягнення боргу відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Додатковим рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року в задоволенні позову про визнання ОСОБА_1 кредитором Мукачівської ЦРЛ в розмірі 66 751 грн. відмовлено.

На основне рішення позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що позов є повністю доведений, а місцевий суд необґрунтовано відмовив у його задоволенні. Просить рішення в частині позовних вимог ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Додаткове рішення сторонами не оскаржено.

У судове засідання в апеляційній інстанції сторони не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку межі оскарження позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення боргу з Мукачівської ЦРЛ в розмірі 66 751 грн. Порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які б були підставою для перевірки рішення в повному обсязі, не встановлено.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що з 26 травня 2004 року по 29 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 працював у відповідача на посаді механіка гаража. 29 травня 2015 року позивач був звільнений з Мукачівської ЦРЛ у зв'язку із скороченням на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З позивачем був проведений повний розрахунок при звільненні, про що свідчить довідка Мукачівської ЦРЛ від 19 червня 2017 року № 1232 (а.с.141).

В лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 пред'явив позов до Мукачівської ЦРЛ про визнання кредитором боржника та стягнення з Мукачівської ЦРЛ боргу в розмірі 66751 грн. за отримані автозапчастини.

Свої вимоги мотивував тим, що заборгованість відповідача перед приватним підприємцем ОСОБА_2 складала 62 340 грн. Для погашення цієї заборгованості ОСОБА_1, який працював на той час механіком у відповідача, взяв кредит в ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» в розмірі 30 530 грн. під 25, 25 % річних та в ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 8000 грн. під 30 % річних. Крім того, ОСОБА_1 додав свої кошти в розмірі 11 470 грн. та частково погасив борг перед приватним підприємцем ОСОБА_2 в розмірі 50 000 грн. В свою чергу відповідач пообіцяв повернути ці гроші ОСОБА_1 разом з нарахованими відсотками, однак цього не зробив. Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 вересня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 12 505 грн. боргу за кредитом. Крім того, згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду від 4 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» 42 776 грн. боргу за кредитом. Враховуючи також особисті кошти в розмірі 11 470 грн., позивач вважає, що борг відповідача перед ним складає 66 751 грн. (11470+ 12505+42766).

Однак, належних та достатніх доказів, які б підверджували цей борг в розмірі 66 751 грн., в матеріалах справи немає.

У справі наявний договір від 5 червня 2014 року №27 з/ч, укладений між Мукачівською ЦРЛ та приватним підприємцем ОСОБА_2, на суму 12 430 грн., однак цей договір оплачений, про що свідчить відповідне платіжне доручення від 11 серпня 2014 року (157-161). У справі є також акти звірки від 3 січня 2013 року та від 6 січня 2014 року, з яких слідує, що заборгованості між Мукачівською ЦРЛ та приватним підприємцем ОСОБА_2, немає.

Мукачівська ЦРЛ є бюджетною організацією, фінансування її видатків здійснюється відповідно до закону на підставі укладених договорів. При цьому, наявні у справі накладні до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки не зрозуміло кому вони відпущені, якою датою та на підставі яких договорів.

Отже, місцевий суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 лютого 2018 року.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________

1 Суддя І інстанції Слюсарчук В. М.

Рішення ухвалено в місті Мукачеві 20.08.17 р.

Повний текст судового рішення складено протягом п'яти днів