Гусятинський районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 596/551/18

Провадження № 2/596/327/2018

"29" жовтня 2018 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Митражик Е.М.

за участю: секретаря судового засідання Кузик М.Я

позивача ОСОБА_2

представника позивача адвоката ОСОБА_3

представника відповідачів адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, представник позивача адвокат ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, представник позивача адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8 про визнання права власності на нерухоме майно та просить винести рішення, яким визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 82,2 кв.м, житловою 56,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1.

Посилається на те, що відповідно до довідки Городницької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1178 від 31.10.2017 року станом на 01.07.1990 року він був членом колгоспного двору по АДРЕСА_1. Членами цього двору також були: ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, а тому, зважаючи на це та згідно статтей 120,123 ЦК УРСР(в редакції яка була чинною на час виникнення правовідносин) він є власником 1/5 частки вищевказаного домоволодіння. ОСОБА_5 постійно чинила йому перешкоди у виготовленні технічного паспорта на житловий будинок. В жовтні 2017 року Гусятинським РК БТІ виготовлено інвентарну справу на домоволодіння по АДРЕСА_1, але тільки на прізвище ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року. Виготовлення інвентарної справи на прізвище ОСОБА_11 послужило те, що ОСОБА_5 представила акт продажу від 08.12.1952 року, згідно якого ОСОБА_11 купив хату та хлів. Згідно відповіді Городницької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області на адвокатський запит № 572 від 13.12.2017 року, договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 немає. Просить задоволити позов.

Позивач, представник позивача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримують, просять задоволити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що вважає, що має частку в житловому будинку, оскільки з 1976 року коли він пішов в зяті, то наробився та багато вклав коштів та праці біля домоволодіння. Примножив домоволодіння, а саме, розширив хату, добудував веранду, шифером обклав, зробив літню кухню, хлів, забори. Має право на окрему кімнату в даному житловому будинку, а не на пристройку, де він на даний час проживає.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_21 в судовому засіданні 20.08.2018 року позовних вимог не визнали повністю з підстав, зазначених у відзиві, просили відмовити в задоволенні позову. Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що зі слів бабки їй відомо, що хату вони з дідом ОСОБА_11 купили і построїлись.

Від відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7 надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, в задоволенні позову просять відмовити у зв»язку з безпідставністю.

В судовому засіданні представник відповідачів адвокат ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що вважають, що житловий будинок з хлівом не був набутий сторонами даної цивільної справи як колгоспний двір, а був придбаний ОСОБА_11, який помер, в 1952 році і був його приватною власністю, тому позивач не має права на 1/5 частку в домоволодінні на підставі статтей 120,123 ЦК УРСР.

У відзиві на позов зазначено, що Гусятинським РК БТІ було оформлено технічний паспорт на будинковолодіння на померлого ОСОБА_11, оскільки останнім було куплено вказане домоволодіння в 1952 році і це засвідчено оригіналом акту продажу з відповідною гербовою печаткою Городницької сільської ради, який прирівнюється до договору купівлі-продажу будинку та міни одночасно, оскільки в ньому вказано, що частину за будинок та хлів покупець платить готівкою, а на решту несплаченої суми додає продавцю корову. Акт продажі майна складався в присутності голови сільради, секретаря, покупця та продавця та в присутності трьох свідків, які скріпили підписами даний акт. Вказаний документ свідчить про те, що житловий будинок з хлівом не був набутий сторонами даної цивільної справи як колгоспний двір, а був придбаний ОСОБА_11 в 1952 році і був його приватною власністю.

Крім того, на час придбання хати та хліва ОСОБА_11, діяло законодавство Української PCP, згідно якого майно набувалось за письмовим договором між сторонами і печатка сільради прирівнюється до його нотаріального посвідчення. Відсутність реєстрації послужила підставою для того, що державний нотаріус Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. рекомендувала спадкоємцю після смерті ОСОБА_11- ОСОБА_5 звернутись до суду і надала відповідне роз'яснення від 01.12.2017 р. № 1319/02-14. Факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті батька ОСОБА_11 та факт його проживання у вказаному будинковолодінні з 1952 року по день смерті підтверджується також відповідними довідками Городницької сільської ради від 01.11.2017р. № 498 та від 16.11.2017 р.№ 1260. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач по справі зареєстрований з 19.05.1978 року(згідно відмітки в паспорті) та фактично проживає в АДРЕСА_1 з 1976 року з по даний час, що сторонами не заперечується.

Відповідач по справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

23.05.1976 року після реєстрації шлюбу з позивачем по справі - ОСОБА_2 ОСОБА_5 змінила своє прізвище на «ОСОБА_5», що стверджується відповідними копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 19.05.1976 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 23.05.1976 року (а.с.64, 74).

Сторони підтвердили, що шлюб між позивачем та ОСОБА_5 розірвано за рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29.07.2016 року.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання(ч.1 ст.82 ЦПК України).

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, видана повторно 24.10.2017 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.65).

В даному випадку позивач просить визнати за ним право на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 82,2 кв.м, житловою 56,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 як члену колгоспного двору у відповідності до статтей 120,123 ЦК УРСР(в редакції яка була чинною на час виникнення правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Так, згідно записів з погосподарської книги № 3 Городницької сільської ради на 1986 р., 1987 р., 1988 р., 1989 р., 1990 р. та з погосподарської книги № 3 Городницької сільської ради 1977 р., 1978 р., 1979 р. видно, що за АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_11(голова сім»ї), ОСОБА_15(дружина), ОСОБА_5(дочка), ОСОБА_2(зять), ОСОБА_9(внучка), ОСОБА_10(внучка). В колгоспі працювали ОСОБА_11(голова сім»ї), ОСОБА_15(дружина).

Відповідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд критично оцінює зазначене в погосподарських книгах №3 Городницької сільської ради на 1986 р., 1987 р., 1988 р., 1989 р., 1990 р.; № 3 Городницької сільської ради 1977 р., 1978 р., 1979 р. та в довідці Городницької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 213 від 20.03.2018 року в тій частині, що будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, виходячи з наступного.

В судовому засіданні позивач підтвердив ту обставину, що в колгоспі ім.Леніна с.Городниця Гусятинського району працювали ОСОБА_11, ОСОБА_15. Він в колгоспі не працював, працював шофером в АТК.

Із акту продажу від 08.12.1952 року, посвідченого виконавчим комітетом Городницької сільської Ради народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області (а.с.62)вбачається, що ОСОБА_16 продав ОСОБА_11 хату та хлів за суму 3000 крб.(а.с.62)

Із інформації Городницької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області на запит адвоката від 13.12.2017 року №572 видно, що в архіві сільської ради документи, договір купівлі-продажу зберігаються з 1966 р.(а.с.18)

Допитана в якості свідка відповідач ОСОБА_5 показала, що її батько в 1952 році купив хату, в якій проживав з сім»єю, тому вона не являється колгоспним двором. В 1976 році прийшов проживати до них позивач, її колишній чоловік, то хата вже була. За час їхнього спільного сімейного життя вони дійсно добудували веранду та під навіс.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що в 1960 році ОСОБА_11 - батько відповідачки будував ту хату, що в с. Городниця, Гусятинського району Тернопільської області. Він її купив у ОСОБА_16 ще до 1960 року. Вони теж були на хуторі. Тоді була і хата і хлів.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що наскільки йому відомо, то ОСОБА_11 купив стареньку хату і на тому ж місці побудував хату. Земля була колгоспна. Це все було в 1960 роках. Коли позивач по справі ОСОБА_2 прийшов в зяті то хата вже була готова. Він все пам'ятає добре, оскільки бабуся відповідачів є його рідною сестрою.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою по домогосподарстві. Вона пам'ятає, що хату будували батьки відповідачки ОСОБА_5. Коли 1960-1963 роках брат відповідачки ОСОБА_5 йшов до армії, то проводи були в новій хаті. Хліви теж старі. В 1976 році позивач по справі ОСОБА_2 прийшов в зяті. Робили піднавіси.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що він живе по-сусідству на тій же самій вулиці. В 1967 коли брат відповідачки ОСОБА_5 йшов до армії, то хата була вже готова. В 1960 роках будували хату, на той час його вдома не було.

Позивач не заперечує, що житловий будинок по АДРЕСА_1 Тернопільської області, на час коли він почав фактично проживати 1976 рік, вже був збудований.

Згідно довідки виконкому Городницької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 498 від 01.11.2017 року ОСОБА_11, 1922 року народження, 1952 року дійсно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Гусятинським районним бюро технічної інвентаризації станом на 16.10.2017 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 Тернопільської області, власником будинку вказано - ОСОБА_11, загальна площа житлового будинку становить 82,2 м2, житлова - 56,2 м2. (а.с.58-61).

Із характеристики будівель і споруд видно, що житловий будинок рік побудови 1950, погріб з шийкою 1952 року побудови, сарай 1952 року побудови, гараж 1952 року побудови, тамбур 1963 року побудови, прибудова 1963 року побудови, тощо.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В даному випадку позивачем не надано належних та допустимих доказів, що будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, право власності на 1/5 частину якого він просить визнати за ним в порядку статтей 120,123 ЦК УРСР, має статус суспільної групи господарств - колгоспний двір та відповідно, що він(ОСОБА_2.) був членом колгоспного двору, а тому підстав для задоволення позову в порядку статтей 120,123 ЦК УРСР, не має.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ЦК УРСР, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителя с.Городниця Гусятинського району Тернопільської області), представник позивача адвокат ОСОБА_3 (представник згідно довіреності від 27.03.2018 року, зареєстрованої за № 189) до ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії НОМЕР_7 жительки с. Городниця Гусятинського району Тернопільської області), ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки с. Городниця Гусятинського району Тернопільської області), ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_9, жительки с. Городниця Гусятинського району Тернопільської області), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_10, паспорт серії НОМЕР_8 РНОКПП НОМЕР_3, жительки с. Городниця Гусятинського району Тернопільської області) про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області, або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 05 листопада 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик