Справа № 473/221/18
РІШЕННЯ

іменем України

"15" лютого 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

ВСТАНОВИВ:

23.01.2018 року представник позивача ОСОБА_1, який разом з відповідачем ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно - ? частку земельної ділянки площею 2,6004 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначав, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Посилаючись на те, що позивач оформити спадщину в нотаріальному порядку не може через втрату правовстановлюючого документу на земельну ділянку (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданий 29.04.2004 року Вознесенською райдержадміністрацією), представник позивача просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.01.2018 року позовна заява була залишена без руху, 30.01.2018 року подана уточнена позовна заява.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, цивільної справи №473/4277/17, суд вважає можливим провести розгляд справи без особистої участі вищевказаних осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін і тому в межах заявлених позовних вимог, на підставі наявних в матеріалах справи доказів позов підлягає задоволенню з застосуванням передбачений ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 - мати позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач та відповідач є спадкоємцями за заповітом згідно зі статтею 1223 ЦК України після смерті матері - ОСОБА_3, родинні відносини позивача та відповідача з спадкодавцем підтверджені копіями свідоцтв про їх народження.

Позивач прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Як слідує із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданого 29.04.2004 року Вознесенською райдержадміністрацією спадкодавець ОСОБА_3 є власником земельних ділянок, що розташовані в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області і мають цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами: 3,49 га, кадастровий номер: НОМЕР_3; 1,98 га, кадастровий номер: НОМЕР_4; 1,19 га, кадастровий номер: НОМЕР_5; 2,60 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, 0,595 га, кадастровий номер: НОМЕР_6.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 17.01.2018 року за позивачем в порядку спадкування за заповітом визнано право власності на ? частку земельних ділянок площами: 3,49 га, 1,98 га, 1,19 га, 0,595 га.

Таким чином, за життя спадкодавець набув право власності на земельні ділянки і тому спадкоємець також набуває право власності в порядку спадкування в судовому, а не в нотаріальному порядку, через втрату оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку земельної ділянки площею 2,6004 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданого 29.04.2004 року Вознесенською райдержадміністрацією.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання рішення суду.

Суддя: О.Є. Старжинська