Постанова

Іменем України

6 березня 2018 року

м. Київ

справа № 464/5502/15-ц

провадження № 61-5901св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), ШтеликС. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2016 року в складі судді Бойко О. М. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року в складі суддів: Приколоти Т. І., Ніткевича А. В., Павлишина О. Ф.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, упущеної вигоди.

Позовна заява мотивована тим, що 4 грудня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Peugeot Partner, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля Mercedes Sprinter, під керуванням ОСОБА_2 Городоцький районний суд Львівської області постановою від 30 квітня 2015 року визнав ОСОБА_3винним у вказаній ДТП. У наслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, на лікування ним витрачено 50 000 грн. Відповідно до висновку експертизи Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16 лютого 2015 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП, становить 232 218 грн 18 коп. Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яку останній оцінює у 50 000 грн. Вказував, що він передав в оренду автомобіль Mercedes Sprinter за 30 000 грн на місяць. У зв'язку з пошкодженням вказаного автомобіля, позивач не зміг продовжувати здавати автомобіль в оренду з 4 грудня 2014 року по 5 червня 2015 року, тому розмір понесених ОСОБА_2 збитків за вказаний період (упущена вигода) становить 210 000 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_3 50 000 грн витрат на лікування, 232 218 грн 18 коп. майнової шкоди, 210 000 грн упущеної вигоди та 50 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 232 218 грн 18 коп. майнової шкоди, 10 000 грн моральної шкоди та 705 грн у відшкодування понесених судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внаслідок ДТП позивачу завдано майнової та моральної шкоди. Розмір майнової шкоди вірно визначено висновком експертизи, проведеної Науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області 16 лютого 2015 року в межах кримінального провадження за фактом вказаної вище ДТП. Вказаний експертний висновок складений з оглядом транспортного засобу та у найближчий період до ДТП, а також відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів). Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП він тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що обов'язок відшкодувати шкоду покладається на особу, з вини якої завдано таку шкоду. Зібраними по справі доказами підтверджено, що ДТП відбулася з вини відповідача, тому він зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Експертизою Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16 лютого 2015 року, яка проведена з оглядом транспортного засобу, на відміну від експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 14 березня 2016 року, визначено дійсний розмір завданої позивачу майнової шкоди, зокрема вартість пошкодженого автомобіля, оскільки відновлювальний ремонт перевищує його вартість та, відповідно, є економічно недоцільним.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив змінити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині визначення розміру завданої матеріальної шкоди та стягнути з відповідача 111 461 грн майнової шкоди, а в решті - судові рішення залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки, викладені в експертизі Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 14 березня 2016 року, якою визначено розмір завданого матеріального збитку - 111 461 грн, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону. Розмір завданої шкоди повинен бути визначений саме відповідно до вищевказаного висновку, оскільки висновок Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16 лютого 2015 року ґрунтується на припущеннях та суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому вказаною експертизою невірно визначено ринкову вартість пошкодженого автомобіля позивача.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

5 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 4 грудня 2014 року сталася ДТП за участю автомобіля Peugeot Partner, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля Mercedes Sprinter, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року ОСОБА_3визнано винним у вказаній ДТП.

Відповідно до довідки Комунальної восьмої клінічної лікарні м. Львова від 28 вересня 2015 року ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 4 грудня 2014 року по 9 грудня 2014 року та з 11 грудня 2014 року по 29 грудня 2014 року.

Встановлено, що висновком експертизи від 16 лютого 2015 року, проведеної Науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яку проведено у межах кримінального провадження за фактом вказаної вище ДТП, визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Mercedes Sprinter, становить 232 218 грн 18 коп.

Висновком експертизи від 4 березня 2015 року, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України на замовлення відповідача, визначено, що ринкова вартість автомобіля Mercedes Sprinter становить 111 461 грн.

Висновком судової експертизи від 14 березня 2016 року, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Mercedes Sprinter, становить 111 461 грн.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Встановлено, що автотоварознавча експертиза Науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16 лютого 2015 року проведена у кримінальному провадженні, експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов'язків. Під час проведення експертизи було досліджено автомобіль Mercedes Sprinter.

Висновком експерта від 16 лютого 2015 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Sprinter, представленого на дослідження, становить 281 042 грн 36 коп., ринкова вартість - 232 218 грн 18 коп., тому економічно недоцільно виконувати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує вартість ідентичного неушкодженого автомобіля.

Встановлено, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 4 березня 2015 року складений на прохання ОСОБА_3 без обстеження автомобіля, а висновки експертом зроблені на підставі висновку від 16 лютого 2015 року. Під час проведення експертизи від 4 березня 2015 року автомобіль Mercedes Sprinter не оглядався згідно заяви замовника дослідження. Про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерт не попереджений. Вказаним висновком експерта встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes Sprinter становить 125 945 грн, ринкова вартість - 111 461 грн.

Оскільки сторонами по справі надані висновки, в яких визначено різний розмір завданої потерпілому майнової шкоди, за клопотанням позивача ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2015 року призначено у даній справі судову автотоварознавчу експертизу.

Встановлено, що висновок судової автотоварознавчої експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 14 березня 2016 року складений без обстеження автомобіля та на підставі лише доказів, що містяться в матеріалах справи та висновку експертизи від 16 лютого 2015 року. Тому експерт дійшов висновку, що визначити весь обсяг й характер пошкоджень автомобіля Mercedes Sprinter неможливо внаслідок недостатності, неповноти інформації, представленої на дослідження. Вартість основної частини нових запчастин, що необхідні для заміни, становить 149 951 грн 92 коп., ринкова вартість автомобіля - 111 461 грн.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року № 8, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має грунтоватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

За змістом статті 212 ЦПК України в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив із того, що внаслідок ДТП, яка настала з вини відповідача, позивачу завдано майнову та моральну шкоду. Висновком експертизи Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 16 лютого 2015 року визначено дійсний розмір майнової шкоди, завданої позивачу, оскільки її проведено з дослідженням пошкодженого транспортного засобу в найближчий термін до вказаної ДТП та відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Висновки експертизи від 16 лютого 2015 року узгоджуються із зібраними у справі доказами. Тому розмір завданих збитків судами вірно визначено у сумі 281 042 грн 36 коп.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, а також врахував характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, стан здоров'я потерпілого після ДТП та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Під час вирішення даного спору судами установлено обставини, що мають значення для справи, надано їм належну оцінку, а також оцінено всі докази, з яких суд виходив при вирішенні позову, досліджено обґрунтованість та правильність висновку експерта від 16 лютого 2015 року в сукупності з іншими доказами.

Положеннями статті 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини гарантує право на справедливий судовий розгляд.

В абзаці 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 вказано, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають принципу справедливості та забезпечують ефективне поновлення порушеного права позивача.

Доводи касаційної скарги, що висновки, викладені в експертизі від 14 березня 2016 року, якою визначено розмір завданого матеріального збитку - 111 461 грн, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, не заслуговують на увагу, оскільки вказану експертизу проведено без обстеження пошкодженого автомобіля та дослідження його основних характеристик, зокрема фактичного пробігу, що унеможливило встановлення дійсного розміру відновлювального ремонту та, відповідно, майнової шкоди.

За змістом частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому вказані судові рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В. В.Пророк

І. М.Фаловська

С. П.Штелик