Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 159/4860/16

провадження № 61-2651св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2017 року у складі судді Наваляного Т. Д. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 грудня 2017 року у складі суддів: Шевчук Л. Я., Киці С. І., Данилюк В. А.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 жовтня 2007 між ними зареєстровано шлюб, в якому народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного перебування у шлюбі подружжям придбано рухоме майно - автомобіль марки «Renault Megane», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Позивач просив поділити вказане рухоме майно, залишивши спірний автомобіль у власності відповідача ОСОБА_2 та стягнувши на його користь грошову компенсацію ? частки вартості вказаного транспортного засобу. Уточнивши позов, ОСОБА_1 просив крім автомобіля провести поділ і іншого набутого в шлюбі майна, а саме: виділити у його власність мопед марки «VIPER», 2008 року випуску, рідкокристалічний телевізор торгової марки «Sоny», холодильник двокамерний торгової марки «Наіег».

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1про поділ спільного майна подружжя.

Зазначала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі із 26 жовтня 2007 по 13 березня 2017 року. За час спільного проживання вони придбали майно: газову поверхню «Ariston», вартістю 2 тис. грн; духову шафу «Ariston», вартістю 1 999 грн; кухонні меблі, вартістю 3 тис. грн; набір електроінструменту, вартістю 5 тис. грн; електрозварювальний апарат, вартістю 2 тис. грн; мікрохвильову піч «Samsung», вартістю 600 грн; телевізор, вартістю 500 грн; телевізор «Sony», вартістю 3 919 грн 70 коп.; мопед «Viper Wind», вартістю 3 144 грн 80 коп., а всього майна на загальну суму 22 163 грн 50 коп. Після припинення шлюбних відносин ОСОБА_1 переїхав на інше постійне проживання в с. Туропин Турійського району Волинської області та вивіз із собою газову поверхню «Ariston», духову шафу «Ariston», кухонні меблі, набір електроінструменту, електрозварювальний апарат, мікрохвильову піч «Samsung» та телевізор, а всього майна на загальну суму 15 099 грн. В її користуванні залишився телевізор марки «Sony» та мопед марки «Viper Wind». Зазначила, що холодильник марки «Наіег» придбаний нею ще до укладення шлюбу з відповідачем, автомобіль марки «Renault Megane», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, придбаний нею за власні кошти в той час, коли вони з відповідачем не проживали разом. На час придбання спірного автомобіля ОСОБА_1 не мав доходів та не проживав з нею однією сім'єю.

Посилаючись на неналежність виконання відповідачем обов'язку щодо сплати аліментів, просила відступити від засад рівності часток та виділити у її власність автомобіль марки «Renault Megane», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 131 249 грн 61 коп., 2/3 частини телевізора марки «Sony», вартістю 3 919 грн 70 коп. Крім того просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь компенсацію різниці вартості часток у розмірі 10 855 грн 97 коп. Також, просила виділити ОСОБА_1 1/3 частку спільного сумісного майна, а саме: газову плиту «Ariston», вартістю 2 тис. грн; духову шафу «Ariston», вартістю 1 999 грн; кухонні меблі, вартістю 3 тис. грн; набір електроінструменту, вартістю 5 тис. грн; електрозварювальний апарат, вартістю 2 тис. грн; мікрохвильову піч «Samsung», вартістю 600 грн; телевізор, вартістю 500 грн; мопед «Viper Wind» вартістю 3 144 грн 80 коп.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2017 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Виділено у власність ОСОБА_1 ? частину автомобіля марки «Renault Megane», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Мопед марки «VIPER», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, залишено у власності ОСОБА_1 Виділено у власність ОСОБА_2 телевізор рідкокристалічний торгової марки «Sоny», вартістю 3 919 грн 70 коп. Виділено у власність ОСОБА_2 холодильник двокамерний торгової марки «Наіег», вартістю 3919 грн 70 коп. Виділено у власність ОСОБА_1 газову плиту марки «Ariston», вартістю 2 тис. грн; духову шафу марки «Ariston», вартістю 1 999 грн, кухонні меблі, вартістю 3 тис. грн, набір електроінструменту, вартістю 5 тис. грн; електро-зварювальний апарат, вартістю 2 тис. грн; мікрохвильову піч марки «Samsung», вартістю 600 грн; телевізор марки «Tomson», вартістю 2 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 440 грн вартості проведення експертизи. Повернуто ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір в сумі 733 грн 40 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд критично оцінює твердження відповідача про те, що ОСОБА_2 придбала автомобіль за власні зароблені кошти, оскільки вказана обставина жодними письмовими доказами не підтверджена, що в свою чергу виключає можливість вважати, що автомобіль марки «Renault Megane» придбаний ОСОБА_2 за особисті кошти. Оскільки сторони не досягли домовленості про поділ автомобіля марки «Renault Megane», а спільне користування ним сторонами є неможливим, суд визнає ідеальні частки подружжя в спільному сумісному майні без реального поділу. Вирішуючи питання про поділ мопеду суд виходить з того, що мопедом користується ОСОБА_1, тому вказаний мопед слід виділити у його власність. Вирішуючи питання про поділ іншого майна, а саме: інструментів, побутової техніки та меблів, суд враховує позиції сторін, фактичну наявність майна на час його поділу у позивача або відповідача, принцип рівності часток і інтересів подружжя та їхньої дитини. В судовому засіданні встановлено, що меблі, побутова техніка та інструменти є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, судом враховується, що вказані речі є неподільними, а присудження грошової компенсації в даному випадку можливо лише за наявності обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Так, сторонами не заперечується, що газова поверхня «Ariston», вартістю 2 тис. грн, духова шафа «Ariston», вартістю 1 999 грн, кухонні меблі, вартістю 3 тис. грн, набір електроінструменту, вартістю 5 тис. грн, електрозварювальний апарат, вартістю 2 тис. грн, мікрохвильова піч «Samsung», вартістю 600 грн, телевізор марки «Томсон», вартістю 2 500 грн знаходиться в користуванні ОСОБА_1, тому вказане майно слід виділити йому. ОСОБА_2 належить виділити майно, яке фактично перебуває у її користуванні, а саме: телевізор рідкокристалічний торгової марки «Sоny», вартістю 3 919 грн 70 коп, холодильник двокамерний торгової марки «Наіег», вартістю 3 919 грн 70 коп.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції виділив у власність ОСОБА_1 рухомого майна на загальну суму 20 243 грн 80 коп., яке є неподільним. ОСОБА_1 попередньо не вчинив дії щодо внесення на депозитний рахунок суду грошової компенсації замість частки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на майно, а тому суд, виділивши це майно у власність позивача, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення такої грошової компенсації на користь відповідача ОСОБА_2 На підтвердження своїх доводів про те, що автомобіль є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_2, представник відповідача посилається на декларацію про майно та доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_2, із якої убачається, що загальна сума сукупного доходу ОСОБА_2 за 2015 рік складає 72 99 грн 38 коп. Зазначена декларація не може бути підтвердженням того, що саме вказані в ній кошти були витрачені ОСОБА_2 на придбання автомобіля. Крім того, даний транспортний засіб придбаний сторонами за час шлюбу, який розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду від 28 лютого 2017 року. Також не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що холодильник марки «Haier» придбаний відповідачем до укладення шлюбу між сторонами. Представник відповідача посилається на видаткову накладну № КФ - 263 від 29 березня 2005 року, проте із вказаної видаткової накладної убачається, що платником за товар є ПАТ «Приватбанк», а одержувач ОСОБА_5, а тому зазначена накладна не є належним доказом того, що саме відповідач ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу з позивачем придбала холодильник.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 рокудо Верховного Суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення її зустрічного позову та відмову у задоволенні первісного позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що, виділивши ОСОБА_1 речі побутового вжитку, суд не вирішив питання щодо стягнення із нього на користь ОСОБА_2 компенсації вартості частки цього майна. Крім того, автомобіль придбано нею за особисті кошти для своїх потреб, а холодильник - до шлюбу, тому вказане майно є її особистою власністю.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що варіант розподілу спільного майна подружжя, визначений судами, є правильним і справедливим. ОСОБА_2 не довела доказами придбання автомобіля за особисті кошти та придбання холодильника до шлюбу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 26 жовтня 2007 по 13 березня 2017 року.

За час спільного проживання вони придбали майно: автомобіль марки «Renault Megane», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; холодильник двокамерний торгової марки «Наіег», вартістю 3 919 грн 70 коп.; газову поверхню «Ariston», вартістю 2 тис. грн; духову шафу «Ariston», вартістю 1 999 грн; кухонні меблі, вартістю 3 тис. грн; набір електроінструменту, вартістю 5 тис. грн; електрозварювальний апарат, вартістю 2 тис. грн; мікрохвильову піч «Samsung», вартістю 600 грн; телевізор, вартістю 500 грн; телевізор «Sony», вартістю 3 919 грн 70 коп.; мопед «Viper Wind», вартістю 3 144 грн 80 коп.

Належність автомобіля та холодильника до спільного майна подружжя встановлено судами із доказів, які оцінено судами за належністю, достатністю та взаємозв'язку, доводи касаційної скарги щодо переоцінки цих доказів є безпідставними, оскільки під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Разом з тим, визнавши автомобіль об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд першої інстанції не вказав в резолютивній частині ухваленого рішення, в якій частці право власності на автомобіль належить ОСОБА_1 Апеляційний суд вказаних порушень не усунув, а тому в цій частині вирішення позову судові рішення підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про включення автомобіля до об'єктів спільної сумісної власності подружжя та визнанням за кожним із подружжя права власності на ? частку транспортного засобу.

Щодо поділу між подружжям мопеда і речей домашньої обстановки та вжитку, необхідно зазначити таке.

За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно із частинами другою, четвертою, п'ятою статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

При поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-3037цс15.

Суд першої інстанції, із висновками якого погодився апеляційний суд, виділив ОСОБА_1 неподільне майно загальною вартістю 20 243 грн 80 коп., а ОСОБА_2 - загальною вартістю 7 839 грн 40 коп., проте питання щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації розходження часток суд не вирішив.

Разом з тим, виділ ОСОБА_1 неподільного майна із перевищенням його реальної частки у праві власності на це майно без присудження грошової компенсації ОСОБА_2, частка якої зменшилась, суперечить змісту статті 71 СК України та порушує права ОСОБА_2 як учасника спільної власності.

За таких обставин, враховуючи, що ? частка ОСОБА_2 у праві спільної власності на неподільне майно становить 79 666 грн , а майна їй виділено на 73 463 грн 40 коп., із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню компенсація за розходження часток у праві спільної власності на неподільне майно у розмірі 6 202 грн 60 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 грудня 2017 року скасувати.

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Renault Megane», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; вартістю 131 249 грн 61 коп; мопед марки «VIPER», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, вартістю 3 144 грн 80 коп.; телевізор рідкокристалічний торгової марки «Sоny», вартістю 3 919 грн 70 коп.; холодильник двокамерний торгової марки «Наіег», вартістю 3 919 грн 70 коп. газову плиту марки «Ariston», вартістю 2 тис. грн; духову шафу марки «Ariston», вартістю 1 999 грн, кухонні меблі, вартістю 3 тис. грн, набір електроінструменту, вартістю 5 тис. грн; електро-зварювальний апарат, вартістю 2 тис. грн; мікрохвильову піч марки «Samsung», вартістю 600 грн; телевізор марки «Tomson», вартістю 2 500 грн, всього 159 332 грн 81 коп.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку автомобіля марки «Renault Megane», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку автомобіля марки «Renault Megane», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 мопед марки «VIPER», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3; газову плиту марки «Ariston», вартістю 2 тис. грн; духову шафу марки «Ariston», вартістю 1 999 грн, кухонні меблі, вартістю 3 тис. грн, набір електроінструменту, вартістю 5 тис. грн; електро-зварювальний апарат, вартістю 2 тис. грн; мікрохвильову піч марки «Samsung», вартістю 600 грн; телевізор марки «Tomson», вартістю 2 500 грн., ? частку автомобіля марки «Renault Megane», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; вартістю 65 624 грн, всього майна вартістю на 85 867 грн 80 коп.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_2 телевізор рідкокристалічний торгової марки «Sоny», вартістю 3 919 грн 70 коп.; холодильник двокамерний торгової марки «Наіег», вартістю 3919 грн 70 коп., ? частку автомобіля марки «Renault Megane», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; вартістю 65 624 грн, всього майна вартістю на 73 463 грн 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за розходження часток у праві спільної власності на неподільне майно у розмірі 6 202 грн 20 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик