Справа № 1412/4883/12
Провадження № 4-с/487/23/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., секретаря судового засідання Пономарьової Д.С., за участю представника скаржника ОСОБА_1, заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Мколаївській області ОСОБА_2, розглянувши скаргу ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на дії заступника начальника Заводського відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 (місце знаходження: 54029, м. Миколаїв, вул. Робоча, 1), -

В С Т А Н О В И В:

19.01.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2, в якій просив визнати дії заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 27.11.2017 р. про звернення стягнення на доходи боржника неправомірними та поновити порушене право заявника шляхом зобов'язання її скасувати оскаржувану постанову та звернути стягнення на нерухоме майно, що належить йому на праві приватної власності в розмірі, що становить залишок суми по рішенню суду від 15.05.2013 р., а саме - 484429, 89 грн.

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що на виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.05.2013 р. про стягнення з нього та ОСОБА_4 в солідарному порядку 1619429,89 грн. заступником начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 27.11.2017 р. винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника, відповідно до якої із заробітної плати боржника проводиться утримання у розмірі 20 % відсотків заробітної плати до погашення заборгованості в сумі 1781572,87 грн. У свою чергу ОСОБА_3 не погоджується із сумою, що підлягає стягненню, зазначаючи, що ОСОБА_4 на користь стягувача вже сплачена певна сума заборгованості, яка не була врахована заступником начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови. Крім того, суб'єктом, дія якого оскаржується, не враховано, що у боржника у власності є земельна ділянка, на яку можна звернути стягнення.

01.02.2018 року на адресу суду надійшло клопотання заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибути у судове засідання з огляду на велику завантаженість в роботі, в звязку з чим розгляд скарги було відкладено.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Представник стягувача в судове засідання не зявився.

01.02.2018 року на електронну адресу суду надійшов відзив від директора ТОВ «ФК «Інновація» - ОСОБА_5, в якому він заперечував проти задоволення скарги та в обґрунтування своїх вимог зазначив наступне.

09.12.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва по справі № 2/487/1554/13

було видано виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Інновація» кредитної заборгованості у розмірі 1619429,89 грн., який на даний час знаходиться на примусовому виконанні у заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області.

04.11.2016 року заступником начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 описано й арештовано нерухоме майно боржника, а саме земельну ділянку за адресою: м. Миколаїв, пров. Польотний, 30, площею 0,1 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :12:004:0016, що знаходиться у приватній власності ОСОБА_3 В послідуючому, вказана земельна ділянка була виставлена на примусову реалізацію до СЕТАМ.

26.06.2017 року не відбулися треті електронні торги з реалізації вказаної земельної ділянки (лот № 217716), внаслідок чого був складений протокол проведення електронних торгів № 265821 від 26.06.2017 р.

11.09.2017 року ТОВ «ФК «Інновація» до Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області було направлено заяву про відмову в залишенні за собою нереалізованого майна (вищевказаної земельної ділянки) та звернення стягнення на доходи боржника.

Заступник начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївській області проти задоволення скарги заперечувала, вказувала на дотримання нею вимог законодавства при проведенні виконавчих дій та винесенні постанови, що оскаржується.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

24.05.2012 року представник ПАТ «СЕБ Банк» - ОСОБА_6 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором №П_056/41_08 від 08.08.2008 року в сумі 1619429,89 грн.

25.05.2012 року було відкрито провадження по вищевказаній справі. 07.11.2012 року за клопотанням представника позивача судом було винесено ухвалу про заміну позивача з ПАТ «СЕБ Банк» на ТОВ «Скай Кепітал».

15.05.2013 року судом було ухвалено рішення про задоволення позову та стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь ТОВ «Скай Кепітал» кредитної заборгованість у розмірі 1619429,89 грн.

09.10.2013 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області рішення від 15.05.2013 року залишено без змін.

Крім того 09.12.2013 року Заводським районним судом міста Миколаєва було видано відповідний виконавчий лист по зазначеній справі.

06.10.2015 року за заявою представника ТОВ «Скай Кепітал» Заводським районним судом міста Миколаєва було винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з ТОВ «Скай Кепітал» на ТОВ «Фінанс ОСОБА_8».

25.08.2016 року представником ОСОБА_3 ОСОБА_1 до суду було подано заяву про розстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року, за якою ухвалою суду від 05.09.2016 року у задоволені заяви відмовлено у звязку із недоведеністю наявності обставин, які утруднюють виконання рішення суду.

10.10.2016 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 15.05.2013 року. На що ухвалою від 02.11.2016 року йому було відмовлено повторно.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.03.2017 року за заявою директора ТОВ «ФК «Інновація» було замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ «Фінанс ОСОБА_8» на ТОВ «ФК «Інновація».

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як було встановлено в судовому засіданні 04.11.2016 року заступником начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області було винесено постанову про опис й арешт нерухоме майна боржника, а саме земельної ділянки за адресою: м. Миколаїв, пров. Польотний, 30, площею 0,1 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :12:004:0016, що знаходиться у приватній власності ОСОБА_3 Після чого були вчиненні усі дії щодо примусової реалізації зазначеної земельної ділянки. Але, як вбачається з матеріалів справи, електронні торги не відбулись, земельна ділянка реалізована не була.

27.11.2017 року заступником начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника, відповідно до якої із заробітної плати боржника проводиться утримання у розмірі 20 % відсотків заробітної плати до погашення заборгованості в сумі 1781572,87 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»

При цьому частинами 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Отже зазначеною нормою не передбачено стягнення на заробітну плату у разі наявності у боржника майна, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача.

При цьому наслідки нереалізації майна з торгів та відмови стягувача у залишенні за собою даного майна передбачені ч.7, ч.8 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того в оскаржуваній постанові зазначено, що розмір заборгованості, з урахуванням вимог за виконавчим документом, витрат на виконавче провадження, становить 1 781 572,87 грн..

В судовому засіданні державний виконавець пояснила, що дана сума була нею визначена на підставі виконавчого листа та листа стягувача, а саме ТОВ «ФІНАНС ОСОБА_8» №3569 від 20.12.2016 року, але погодитися з даною позицією суд не може, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

В судовому засіданні було встановлено що, на момент винесення оскаржуваної постанови 27.11.2017 року вже було замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ «Фінанс ОСОБА_8» на ТОВ «ФК «Інновація» ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.03.2017 року. Будь яких даних, які б свідчили про перевірку державним виконавцем виконання боржником рішення суду перед ТОВ «ФК «Інновація», суду надано не було. В той час, як в листі ТОВ «ФІНАНС ОСОБА_8» №3569 від 20.12.2016 року, на яке посилалася державний виконавець, як на підставу правомірності своїх дій, зазначено про добровільне погашення боргу за кредитним договором у сумі 700 000 грн. та 435 000 грн.

Крім того, державним виконавцем не заперечувався той факт, що в матеріалах виконавчого провадження містяться квитанції від 19.09.2014 року та 30.09.2014 року про погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 за договором № П_056/41_08 від 08.08.2008 року згідно рішення Заводського районного суду на суму 20 000 грн. та 415 000 грн. відповідно.

Також в матеріалах справи є постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2014 року винесена старшим державним виконавцем Заводського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_3І та ОСОБА_4 на користь ТОВ «Скай Кепітал» заборгованості за кредитним договором № П_056/41_08 від 08.08.2008 року в розмірі 1 619 429,89 грн., в якій зазначено про залишок боргу, згідно заяви стягувача, у сумі 484 429,89 грн..

Інших документів, які б вказували про правомірність зазначеної суми що підлягає до примусового стягнення з ОСОБА_3 за постановою від 27.11.2017 року про звернення стягнення доходи боржника, заступником начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 до суду надано не було.

З огляду на викладене, суд не може вважати дії заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 при винесенні оскаржуваної постанови правомірними.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобовязання заступника начальника Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 звернути стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності в розмірі залишку 484 429,89 грн., оскільки порядок звернення стягнення на нерухоме майно боржника визначений ст.50 ЗУ «Про виконавчу службу», Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 та вимагає від державного виконавця, вчинення низки дій для організації проведення торгів.

На підставі викладеного керуючись, ст.ст. 447-452, 354 КПК України, -

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії заступника начальника Заводського відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити частково.

Скаргу ОСОБА_3 на дії заступника начальника Заводського відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в частині визнання дій заступника начальника Заводського відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 неправомірними та зобов"язання скасувати постанову про звернення стягнення на доходи боржника від 27.11.2017 року задовольнити.

Визнати дії заступника начальника Заводського відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про звернення стягнення на доходи боржника від 27.11.2017 року неправомірними.

Зобовязати заступника начальника Заводськ ого відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 скасувати постанову про звернення стягнення на доходи боржника від 27.11.2017 року.

В задоволенні скарги в частині звернення стягнення на нерухоме майно відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва.

ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: вул. 1-Слобідська,43, кв.109, м. Миколаїв.

Заводський відділ ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області , місце знаходження: вул. Робоча,1, м. Миколаїв.

Суддя І.В. Боброва