Справа № 184/2141/17
Номер провадження 2/184/112/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покров Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (53300, Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Чіатурська,9/26) до відповідача територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області (53300, Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Центральна,48) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду з позовом до територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання за нею права власності на квартиру №22 в житловому будинку №10 по вул. Чіатурській в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 32,1 кв.м та жилою площею 19,0 кв.м в порядку спадкування за заповітом після смерті матері останньої ОСОБА_3, померлої 07 травня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог, які підтримані нею у судовому засіданні у повному обсязі, позивач посилається на те, що вона являється спадкоємцем по заповіту після своєї померлої матері. Однак, звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, вона отримала постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, що і стало підставою для звернення із відповідним позовом до суду.

Повноважний представник відповідача у судове засідання не зявився, проте надав заяву, відповідно до якої просить розглядати вищезазначену справу без його участі, при прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений ч.2 коментованої статті.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 є матірю позивача ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про народження, виданого 16.05.1960 року, серії ІІ-ТЮ №918644), а.с.7.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 07.05.2017 року у віці 85 років, актовий запис №257 (а.с.6).

З наданих доказів встановлено, що 06 вересня 2004 року приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 за реєстровим № 2448 посвідчено заповіт, згідно якого, ОСОБА_3 розпорядилася належною їй на праві приватної власності квартирою №22 в будинку №10 по вулиці Чиатурській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 (а.с.8). Заповіт не змінено та не скасовано.

Згідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом.

Згідно договору купівлі продажу нерухомого майна №0219НД О/0219-Н-О від 17.01.2001 року, зареєстрованого Нікопольською філією Придніпровської товарної біржі, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_3 купила квартиру №22, жилою площею 19,1 кв.м, яка складається з одної кімнати, котра знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Чіатурська, будинок №10 (а.с.10).

Згідно технічного паспорту, виготовленого 23.11.2017 року на даний будинок, замовником є ОСОБА_3, вищезазначена квартира розташована на І поверсі V поверхового будинку та складається з 1 кімнати житловою площею 19,0 кв.м, у тому числі: однієї кімнати 19,0 кв.м, кухні площею 5,7 кв.м, ванної кімнати 3,0 кв.м, коридору 4,4 кв.м. Загальна площа квартири складає 32,1 кв.м, висота приміщень 2,50 м (а.с.13).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2017 року №336 станом на 31.12.2012 року власником однокімнатної квартири №22, будинку №10 в м. Покров (за документами Орджонікідзе) Дніпропетровської області є ОСОБА_6 (а.с.14).

Позивач у справі, ОСОБА_2, будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом, прийняла спадщину, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Постановою від 11.12.2017 року приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 відмовив гр. ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що договір купівлі продажу нерухомого майна №0219НД-О/0219-Н-О, зареєстрований 17.01.2001 року Нікопольським філіалом Придніпровської товарної біржі, але не зареєстрований в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та в КП «Нікопольське МБТІ» .

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1. ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч.2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

За таких обставин, відповідно до вимог п. п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на обєкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводилося реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року Про внесення змін до Закону УкраїниПро державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні.

Зважаючи на наведене, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані, підтверджені наявними у матеріалах справи доказами та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,81,89, 259, 263- 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 до відповідача територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН:НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на квартиру №22 в житловому будинку №10 по вул. Чіатурській в м. Покров Дніпропетровської області загальною площею 32,1 кв. м та жилою площею 19,0 кв. м в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 07 травня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2018р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7