Ухвала

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 752/21318/15-ц

провадження № 61-32412св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., ХоптиС. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, виконавчий орган Київської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Прокопчук Н. О., Семенюк Т. А., від 05 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, виконавчий орган Київської міської ради, про припинення права власності на належну відповідачу на праві власності частину домоволодіння АДРЕСА_1, що складається із будинків під літерами «А» та «Б».

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності на частину будинку садибного типу АДРЕСА_1, а саме - на знищений будинок під літерою «Б».

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 752/11942/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7, про визначення реальних частин у спільній частковій власності.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва, у складі судді Мирошниченко О. В., від 23 серпня 2017 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, виконавчий орган Київської міської ради, про припинення права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення права власності до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим у цивільній справі № 752/11942/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7 про визначення реальних частин в спільній частковій власності.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року скасовано ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2017 року, а справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У жовтні 2017 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подано до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року та залишити в силі ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 серпня 2017 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом належним чином доводи сторін не перевірено, не надано правової оцінки правовідносинам між сторонами, у зв'язку з чим, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

03 листопада 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Однією із основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України, 2004 року, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мали право оскаржити в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали. Цей перелік є вичерпним.

Таким чином, ЦПК України, 2004 року, та нині діючим ЦПК України не передбачено права на оскарження у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи вимоги вищевказаних процесуальних норм, касаційна скарга не підлягала прийняттю до провадження.

Аналогічних висновків дійшла ВеликаПалата Верховного Суду у своїх ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18).

Відсутність передбаченого процесуальним законом, як на момент подання касаційної скарги, так і на момент постановлення цієї ухвали, права на касаційне оскарження ухвали суду, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі унеможливлює проведення касаційного розгляду справи за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року.

За таких обставин, оскільки правові підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року були відсутні, відкрите у справі касаційне провадження слід закрити, як таке, що було помилково відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 389, частиною другою статті 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, виконавчий орган Київської міської ради, про припинення права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення права власності - закрити.

Справу повернути до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта