Справа № 161/6656/18
Провадження № 2/161/2281/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинській області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Козак О.А.,

з участю представника відповідача - Данилюка П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела» про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела» про зобов'язання вчинити дії.

Свій позов мотивує тим, що 26 жовтня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Західінкомбанк» (управитель), товариством з обмеженою відповідальністю «Джерела» (забудовник) та нею (довіритель) було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва №26/10-76 (надалі - ФФБ), за умовами якого довіритель на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва 139-квартирного монолітно-каркасного житлового будинку з приміщеннями соціально-побутового призначення у АДРЕСА_1 «Коста Брава» дає згоду на участь у ФФБ, бере на себе зобов'язання виконувати Правила ФФБ, передає кошти управителю у довірче управління з метою отримання у власність об'єкта інвестування та встановлює обмеження щодо окремих дій управителя з управління цими коштами, а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ у довірче управління з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку, визначеному Правилами ФФБ. Забудовник зобов'язується збудувати об'єкт будівництва, ввести його в експлуатацію та передати об'єкт інвестування довірителю на умовах та в строки, встановлені у договорі.

Однак, після здачі будинку в експлуатацію і отримання квартири АДРЕСА_2 нею виявлено дефекти, а саме значні помокріння на стелі, у зв'язку з цим вважає, що забудовник виконав будівельні роботи з будівництва будинку, в якому знаходиться її квартира, неналежним чином, неякісно, що стверджується висновком фахівця №1 від 07 лютого 2018 року.

Покликаючись на ст. 884 Цивільного кодексу України та умови договору просить суд зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Джерела» за власний рахунок усунути недоліки, а саме в місцях примикання покрівлі до вентиляційних каналів та на хребту даху встановити ущільнювачі, завести гідроізоляційну плівку біля вентиляційних каналів з підкладанням герметизуючого ущільнення, встановити на стояку каналізаційної вентиляції клапан, повністю замінити гідроізоляційну плитку, виконати інші роботи, необхідні для усунення зазначених недоліків.

27 червня 2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.

Свій відзив мотивує тим, що позивач не надав правовстановлюючих документів на квартиру, а тому немає підстав вважати його власником квартири.

Посилання позивача на факт виконання неякісних робіт та на п. 2.3.1 договору від 26.10.2007 спростовуються пунктом 7 акту готовності до об'єкта до експлуатації від 20 листопада 2009 року, який підтверджує те, що житловий будинок відповідає державним будівельним нормам України та проектній документації. А також звертає увагу, що у позовній заяві та висновку фахівця вказаний інший номер житлового будинку, а саме НОМЕР_1, замість НОМЕР_2. Висновок фахівця, на його думку, є неналежним доказом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Західінкомбанк» (управитель), товариством з обмеженою відповідальністю «Джерела» (забудовник) та ОСОБА_2 (довіритель) було укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва №26/10-76, за умовами якого (пункт 1.1) довіритель на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва 139-квартирного монолітно-каркасного житлового будинку з приміщеннями соціально-побутового призначення у АДРЕСА_1 «Коста Брава» дає згоду на участь у ФФБ, бере на себе зобов'язання виконувати Правила ФФБ, передає кошти управителю у довірче управління з метою отримання у власність об'єкта інвестування та встановлює обмеження щодо окремих дій управителя з управління цими коштами, а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ у довірче управління з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку, визначеному Правилами ФФБ. Забудовник зобов'язується збудувати об'єкт будівництва, ввести його в експлуатацію та передати об'єкт інвестування довірителю на умовах та в строки, встановлені у договорі.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" договір управління майном - договір, за яким установник управління передає управителю у довірчу власність майно з метою досягнення визначених ним цілей та встановлює обмеженння щодо окремих дій управителя з управління цим майном.

За цим Законом договором управління майном для фонду фінансування будівництва (далі - ФФБ) є договір про участь у ФФБ, а для фонду операцій з нерухомістю (далі - ФОН) та системи ФОН-ФФБ - договір про придбання сертифікатів ФОН; об'єкт будівництва - будівля, споруда або комплекс споруд, будівництво яких організовує забудовник та фінансування будівнитва яких здійснює управитель за рахунок отриманих в управління коштів; об'єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або оремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об'єкті будівнитва, яке після завершення будівнитва стає окремим майном.

Судом встановлено, що 139-квартирний монолітно-каркасний житловий будинок з приміщеннями соціально-побутового призначення у АДРЕСА_1 «Коста Брава» був введений забудовником в експлуатацію, що стверджується актом готовності об'єкта до експлуатації від 20 листопада 2009 року. Вказаний акт підписаний відповідними фахівцями, спеціалістами різних напрямків, без будь-яких зауважень чи застережень щодо недоліків об'єкта будівництва (а.с. ).

З акту приймання-передачі об'єкта інвестування від 02 березня 2010 року вбачається, що відповідач ТзОВ «Джерела» (забудовник) передав, а позивач ОСОБА_2 (довіритель) прийняла квартиру НОМЕР_3, що розташована на 7-му поверсі вказаного багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. ).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач ТзОВ «Джерела» (забудовник) належним чином виконав свої зобов'язання за укладеним з позивачем договором про пайову участь у будівництві щодо будівництва об'єкта будівництва, введення його в експлуатацію та передачі довірителю об'єкта інвестування (квартири).

З врахуванням наведених позивачем обставин (підстав позову) предмет доказування по справі зводиться до встановлення того чи були відповідачем належним чином виконані будівельні роботи на об'єкті будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Суд вважає, що всупереч положенням ст. 81 ЦПК України позивач не довела тієї обставини що будівельні роботи на об'єкті будівництва були виконанні відповідачем неналежним чином (неякісно).

Суд не приймається до уваги висновок фахівця №1 про неналежно виконані роботи від 07.02.2018 року, оскільки такий документ не є висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України. Крім того, з цього документа не вбачається, що особа, яка його склала, має необхідні знання в сфері будівництва і може робити фахові чи наукові судження про будівельні роботи. Суд також враховує, що у висновку фахівця йдеться про інший об'єкт будівництва (будинок НОМЕР_1), а тому такий доказ не може вважатися належним в розумінні ст. 77 ЦПК України.

Будь-яких інших доказів на підтвердження заявлених підстав позову позивач суду не представила.

Крім того, за приписами ч. 6 ст. 19 Закону "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" для проведення державної реєстрації права власності на закріплений за довірителем об'єкт інвестування забудовник та довіритель підписують складений забудовником акт прийняття-передачі об'єкта інвестування, в якому зазначається обов'якова інформація про сам об'єкт інвестування

З дослідженого судом акту приймання-передачі об'єкта інвестування від 02.03.2010 вбачається, що він підписаний позивачем як довірителем без будь-яких зауважень щодо якості виконаних будівельних робіт на об'єкті будівництва чи об'єкті інвестування. Більше того, в самому акті (п. 4) прямо зазначено, що його підписання свідчить про відсутність у довірителя будь-яких претензій до забудовника щодо виконання умов договору.

З врахуванням викладеного в позові слід відмовити за його безпідставністю.

На підставі ст. ст. 15, 16, 884 Цивільного кодексу України, Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 72, 76-83, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерела» про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 26.10.2018 року.