Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 142/1833/15-ц

Провадження № 2/142/18/18

"30" жовтня 2018 р. смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

при секретарі Курасевич В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про відшкодування моральної шкоди та, з урахуванням зміни позовних вимог, просив стягнути з управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області на його користь компенсацію в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень моральної шкоди, завданої неправомірною відмовою начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_3 в нарахуванні та виплаті йому компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року визнано неправомірною відмову начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_3В в нарахуванні та виплаті йому компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, копію якої позивач отримав 02 жовтня 2015 року, постанову суду першої інстанції від 29 липня 2015 року залишено без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що даним судовим рішенням встановлено, що в березні 2015 року він звернувся до голови Піщанської РДА з проханням зобовязати начальника УПСЗН Піщанської РДА нарахувати та виплатити йому компенсацію за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, проте листом УПЗСП від 08 квітня 2015 року йому було у цьому відмовлено по причині відсутності коштів в кошторисі УПСЗН.

Позивач зазначає, що на протязі семи місяців (з 16 квітня 2015 року по 02 жовтня 2015 року) він доводив своє право на виплату компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, заборговану компенсацію в сумі 3365,4 грн. отримав в грудні 2015 року. Вказує, що завдана йому моральна шкода полягає у великих душевних стражданнях і позбавленні його психічного благополуччя та що відмова у виплаті йому зазначеної компенсації відповідачем поставила його у скрутне матеріальне становище, оскільки на час звернення до голови РДА у березні 2015 року він перебував на обліку у Піщанському районному центрі зайнятості в якості безробітного та одержував допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі 544 гривні в місяць.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити та в судовому засіданні підтримав його в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 під час судового розгляду проти позову заперечувала, оскільки вважає, що з боку відповідача моральна шкода позивачу завдана не була, однак в наступне судове засідання, в якому завершувався розгляд справи, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи не з'явилася, поважних причин неявки суду не надала, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року, залишеної без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, визнано відмову начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_3 в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року неправомірною; зобовязано начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року. Відповідно до довідки УПСЗН від 07 грудня 2015 року, наданої позивачем в судовому засіданні, зазначену компенсацію в сумі 3365,4 грн. ОСОБА_1 було нараховано та виплачено в грудні 2015 року.

Таким чином, у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по виплаті компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року, неправомірність невиплати якої позивач змушений був оспорювати в судовому порядку тривалий час та лише в грудні 2015 року отримав належну виплату компенсації, що завдало позивачу моральної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно положень п. 3. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1,ч.6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки між діями відповідача та заподіяною моральною шкодою позивачу є безпосередній причинний зв'язок, не спростовано, що шкоди завдано не з його вини, вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди є правомірною.

Виходячи з вищевикладеного, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, та з урахуванням перенесених моральних страждань та обставин справи, вважає за можливе стягнути на користь позивача 2000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи складність даної справи, у відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК складання повного рішення слід відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи, та з метою забезпечення процесуальних прав та інтересів учасників процесу, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення в судовому засіданні 30 жовтня 2018 року, в якому закінчився розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 268, 273 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 2000 ( двох тисяч ) гривень моральної шкоди, завданої неправомірною відмовою начальника управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_3 в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації за дні невикористаних щорічних відпусток за період з 25 травня 2005 року по 23 березня 2008 року.

Скорочене рішення проголошено в судовому засіданні 30 жовтня 2018 року, що є датою ухвалення судового рішення.

Повне рішення складено 08 листопада 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 24700;

відповідач: управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області, яке знаходиться за адресою: вул.Центральна,43, смт.Піщанка Вінницької області, 24700, .

Суддя: