2/242/119/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до Ворошиловської районної у м.Донецьку ради, , розташована за адресою: м.Краматорськ, вул.Транспортна, 2, про визнання права власності,-

В с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Ворошиловської районної у м.Донецьку ради про визнання права власності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, пр.-т Маяковського, 20а/75 та машиномісця № 12, розташованого за адресою: м.Донецьк, пр.-т Маяковського, 20а, гараж 12.

У звязку з проведенням активної фази АТО у 2014 р. він був змушений покинути місто. При переїзді частина речей та документів була втрачена, в тому числі й оригінали свідоцтв про право власності на вище зазначене майно.

Оскільки без даних документів позбавлений можливості розпорядитись майном, просив визнати за ним право власності на квартиру номер 75, яка складається із трьох кімнат, загальною площею 102,50 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., в будинку номер 20а по проспекту Маяковського у м.Донецьку; визнати за ним право власності на машиномісце номер 12, загальною площею 17,5 кв.м., в будинку номер 20а по проспекту Маяковського у м.Донецьку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідач Ворошиловська районна у м.Донецьку рада клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надав.

На підставі цього та з урахуванням ст. 279 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/1 частки обєкта нерухомого майна трикімнатної квартири №75 в будинку №20а, розташованого по пр.-ту Маяковського в м.Донецьку Донецької області, загальною площею 102,5 кв.м, житловою площею 56,7 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 332380, виданий 07.02.2013 р., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.01.2018 р. № 110766768.

Також, ОСОБА_1 є власником 1/1 частки обєкта нерухомого майна машиномісця № 12 загальної площі 17,5 кв.м., розташованого за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул.Маяковського, 20а, на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 10360277, виданий 07.10.2013, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 15.02.2018 р. № 114119323.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання права власності, законними та такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 317, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 265, 268, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до Ворошиловської районної у м.Донецьку ради, , розташована за адресою: м.Краматорськ, вул.Транспортна, 2, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру номер 75, яка складається із трьох кімнат, загальною площею 102,50 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., в будинку номер 20а по проспекту Маяковського у м.Донецьку.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на машиномісце номер 12, загальною площею 17,5 кв.м., в будинку номер 20а по проспекту Маяковського у м.Донецьку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя