Справа № 686/7505/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

секретарі судового засідання - Ніколайчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області, третя особа Рівненське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області про встановлення факту настання нещасного випадку на виробництві та зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 21.02.1956 року під час виконання трудових обовязків в колгоспі ім. Кірова с. Мирутин Хмельницької області, Славутського району, стався нещасний випадок, внаслідок чого позивач стала інвалідом 2-ї групи довічно.

Виконуючи роботи по різанню кормового буряку, коренерізкою вибираючи з неї буряки, рука випадково потрапила в коренерізку, в результаті чого було травмовано (втрачено) 5 пальців лівої руки.

На підставі рішення народного суду Берездівського району Хмельницької області від 19.09.1956 року, колгоспом ім. Кірова с. Мирутин, а пізніше його правонаступником ССГ «Правда» с. Мирутин, позивачу виплачувалось відповідне відшкодування.

Після переїзду позивача в м. Рівне, а саме з 01.09.1996 року, жодних страхових виплат, повязаних із нещасним випадком на виробництві та отриманим каліцтвом, позивач не отримувала.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя визначаються Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-ХІУ.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 1232, обовязок щодо утворення комісії з розслідування нещасного випадку та організації проведення такого розслідування покладається на роботодавця.

Однак, згідно архівної довідки Славутського районного трудового архіву Хмельницької області № Н-34/1788 від 14.12.2017, у 2004 році ліквідовано сільськогосподарський кооператив «Мирутин», який був правонаступником ССГ «Правда» с. Мирутин.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.04.2007 внесено запис про припинення юридичної особи сільськогосподарського кооперативу «Мирутин» (ідентифікаційний код 05534841).

Пунктом 23 Порядку № 1232 визначено, що у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку.

Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює відповідну комісію.

На звернення позивача до Фонду соціального страхування України у Рівненській області із проханням відновити позивачеві страхові виплати у звязку з нещасним випадком на виробництві, отримала відмову, у звязку з відсутністю акту розслідування нещасного випадку за встановленою формою (Н-1).

Також, залишене без задоволення звернення позивача до управління Держпраці у Хмельницькій області з проханням провести розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався зі нею 21.01.1956 року в колгоспі ім. Кірова. При цьому, позивачу рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту настання нещасного випадку, як того вимагає п. 23 Порядку № 1232.

Таким чином, для реалізації права позивача на одержання допомоги по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню на її думку, необхідно встановити факт настання нещасного випадку на виробництві, для подальшого проведення розслідування нещасного випадку управлінням Держпраці та призначення відповідних соціальних виплат Фондом соціального страхування.

На підтвердження факту настання нещасного випадку, повязаного із виробництвом, який трапився з позивачем 21.01.1956 року під час виконання трудових обовязків в колгоспі ім. Кірова с. Мирутин Славутського району остання надає довідку серії 65-В № 301358 від 27.10.1967 р. та посвідчення серії АА № 412532 від 12.07.2001 року.

Просить суд встановити факт нещасного випадку на виробництві, що стався 21.02.1956 року із нею під час виконання трудових обовязків.

01.10.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Рівненське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області.

19.10.2018 року Рівненське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області направило до суду листа у якому довели до відома суду відсутність доказів щодо дати отримання травми на виробництві. Просять справу розглядати без участі представника.

26.10.2018 року відповідач направив до суду відзив на позов у якому заперечив проти позовних вимог.

У судове засідання позивач не зявилася проте, направила до суду заяву про підтримання позовних вимог та просить справу розглядати без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився проте, направив до суду відзив на позов у якому заперечив проти позовних вимог.

Третя особа Рівненське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській областіпредставника у судове засідання не направила проте, направили до суду листа у якому просять справу розглядати без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 1956 року під час виконання трудових обовязків в колгоспі ім. Кірова с. Мирутин Хмельницької області, Славутського району, з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок чого остання стала інвалідом 2-ї групи довічно.

21.02.1956 року на підставі рішення народного суду Берездівського району Хмельницької області від 19.09.1956 року, колгоспом ім. Кірова с. Мирутин, а пізніше його правонаступником ССГ «Правда» с. Мирутин, позивачу виплачувалось відповідне відшкодування.

Згідно архівної довідки Славутського районного трудового архіву Хмельницької області № Н-34/1788 від 14.12.2017, у 2004 році ліквідовано сільськогосподарський кооператив «Мирутин», який був правонаступником ССГ «Правда» с. Мирутин.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.04.2007 внесено запис про припинення юридичної особи сільськогосподарського кооперативу «Мирутин» (ідентифікаційний код 05534841).

Факт настання нещасного випадку, як такого 21.02.1956 року в колгоспі ім. Кірова с. Мирутин Хмельницької області, Славутського району з ОСОБА_1 був встановлений судовим рішенням за яким позивач отримувала відшкодування, інших доказів стосовно нещасного випадку позивачем до суду, не представлено.

Крім цього, у доданих до позову доказах зазначається різна дата отримання такої травми позивачем.

Відповідно до постанови правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року №11 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» обовязковим документом для призначення щомісячних страхових виплат є трудова книжка проте, позивачкою вказаного документу суду не надано.

Пунктом 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, на який посилаються позивач, як на можливий механізм для поновлення її прав, передбачено, що нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається в судовому порядку. Якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку.

Вiдповiдно до ст. 22 Закону України «Про охорону працi», роботодавець зобов'язаний органiзовувати розслiдування нещасних випадкiв, професiйних захворювань i аварiй вiдповiдно до положення, що затверджується Кабiнетом Мiнiстрiв України за погодженням iз всеукраїнськими об'єднаннями профспiлок. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що встановлення та дослiдження обставин, пов'язаних з нещасним випадком на виробництвi вiднесено до компетенцiї утвореної роботодавцем комiсiї з розслiдування нещасного випадку. У судовому порядку факт нещасного випадку встановлюється лише у разi лiквiдацiї пiдприємства-роботодавця (ч. 2 п. 26 Порядку ).

У відповідності до п. 37 Порядку, про груповий нещасний випадок, нещасний випадок із смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки, випадок смерті або зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов'язків роботодавець зобов'язаний протягом однієї години повідомити з використанням засобів зв'язку та протягом трьох годин подати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2: територіальному органові Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства; органові прокуратури за місцем настання нещасного випадку; Фондові за місцезнаходженням підприємства; органові управління підприємства (у разі його відсутності-місцевій держадміністрації).

В п. 59 вище вказаного Порядку зазначено, що рішення спеціальної комісії за результатами спеціального розслідування нещасного випадку може бути оскаржено у судовому порядку у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ).

Роботодавець потерпілого відповідача про нещасний випадок не повідомляв, розслідування нещасного випадку у відповідності до вищезазначеного Порядку випадку не проводилося.

За сукупності усіх вище вказаних обставин, встановлених на підставі наданих сторонами доказів, необхідні законні підстави для задоволення позовних вимог у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області, третя особа Рівненське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області про встановлення факту настання нещасного випадку на виробництві та зобовязання до вчинення дій відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Суддя С. Стефанишин