Справа № 729/1192/17 Провадження № 22-ц/795/270/2018 Головуючий у I інстанції - Демченко Л. М. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Страшного М.М.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач: Свидовецька сільська рада,

особи, які подали апеляційну скаргу - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2017 року; суддя - Демченко Л.М.; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 13 грудня 2017 року, м. Бобровиця,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися з позовом до Свидовецької сільської ради, в якому просили визнати за ними право власності на 1/2 частину (за кожним) земельної ділянки, кадастровий № якої :10:000:0052, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 1,27 га, що розташована на території Свидовецької сільської ради. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ця ділянка належала їхній матері ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності серії НОМЕР_1 від 21.06.2007. Оформлення позивачами права на спадщину у нотаріуса не є можливим у зв'язку з втратою згаданого державного акта. Про його втрату дано оголошення у газету «Наше життя» № 30 від 29.07.2017.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено. Ухвалюючи дане рішення, суд І інстанції виходив з того, що позивачі мають можливість отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку у позасудовому порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати вказане рішення та ухвалити рішення про задоволення їхнього позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що статтею 5 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, що була чинною станом 21.06.2007 (дата видачі спадкодавцю державного акта на право власності на земельну ділянку), не було передбачено реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому в цьому Реєстрі право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку не було зареєстровано за її життя. Отже єдиним правоустановчим документом про право власності останньої на ділянку, про яку йдеться, був втрачений позивачами оригінал державного акту на право власності на неї.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її і ОСОБА_3 представник підтримали апеляційну скаргу.

Виконком Свидовецької сільської ради надіслав апеляційному суду листа про визнання позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення.

Так по справі встановлено наступне.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є дочкою та сином померлої 22.02.2010 ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв відповідного змісту (арк. 18, 19, 20, 11).

За життя останній належала земельна ділянка площею 1,27 га, розташована на території Свидовецької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, кадастровий № якої :10:000:0052, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 21.10.2007 (арк. 12), та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014 від 31.07.2014 (арк. 13). Згідно з інформацією, що міститься у цьому витягу, право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, про яку йдеться, зареєстровано Чернігівською регіональною філією центру ДЗК у Бобровицькому районі 24.10.2007 на підставі зазначеного державного акту серії НОМЕР_1.

В оголошенні у газеті «Наше життя» № 30 за 29.07.2017 зазначається, що вищевказаний акт втрачено (копія фрагменту даної газети з цим оголошенням на арк. 21).

Відділ у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області листом від 09.11.2017 № 0-25-0.23-281/103-17 повідомив ОСОБА_3 про те, що видати державний акт на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку є неможливим у зв'язку з її смертю (арк. 34).

Позивачі у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Винниченка А.М. з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, що підтверджено листом повідомленням цього нотаріуса № 217/0116 від 08.11.2017 (арк. 31).

Останнім того ж дня - 08.11.2017 ухвалено постанову про відмову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану ділянку у зв'язку з неподанням всіх документів, необхідних для їх видачі, а саме документа про право власності на земельну ділянку або витягу з реєстру речових прав про реєстрацію права власності і витягу з Державного земельного кадастру (копія цієї постанови на арк. 33).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку за її життя було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19.10.2016, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця у нотаріальному порядку можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми пп. 53 та 66 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 N 553. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Інформація з державного реєстру є підтвердженням права власності на нерухомість померлого спадкодавця, а отже вимоги про визнання права на спадщину на таку нерухомість судовому розглядові не підлягають. Це роз'яснення не суперечить ні приписам пп. 53 та 66 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 N 553, ні іншим нормам права, які регулюють спірні правовідносини. У ході розгляду справи не встановлено, що приватний нотаріус Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Винниченко А.М. має перешкоди, які унеможливлюють у нотаріальному порядку - відповідно до пп. 53 та 66 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 N 553 зареєструвати право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку за заявою її спадкоємців ОСОБА_2 та (або) ОСОБА_3 й видати свідоцтва про право на спадщину на неї на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» орієнтує суди нижчих ланок на те, що за наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (абз. 2 п. 23).

З наведеного випливає, що оскаржуване рішення є законним.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються, так як ні у пп. 53 та 66 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 N 553, ні у статті 5 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ні в усіх інших нормативних актах, що регулюють спірні правовідносини, не зазначено, що реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця у нотаріальному порядку можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми пп. 53 та 66 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 N 553, лише у разі виникнення у спадкодавця такого права після прийняття Кабміном України даних постанов.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:Судді: