Справа № 206/6050/17
Провадження № 2-о/206/7/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2018 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, Самарське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу,

за участю:

представників заявника ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника заінтересованої особи ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту її проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, з грудня 2013 року.

Заява обґрунтована тим, що вона у травні 2012 року познайомилась з ОСОБА_8, який з початку 2013 року переживав складний життєвий період, пов'язаний із погіршенням сімейних стосунків із колишньою дружиною, що спричинило розірвання з нею шлюбу 13 серпня 2013 року. З того часу їх спілкування переросло спочатку у міцну дружбу, а потім у романтичні стосунки. З грудня 2013 року вони з ОСОБА_8 почали проживати спільно за адресою м. Дніпро, вул. Героїв Дніпра, буд. 60, де вона проживає і досі. З того часу вони перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали із ним однією сімєю, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Крім спільного побуду, вони регулярно відпочивали спільно. З грудня 2013 року ОСОБА_8 познайомив її з власними друзями, а також познайомився з родиною та друзями заявниці. З 04.09.2017 по 20.09.2017 вони планували проведення спільної відпустки та забронювали відповідні авіа білети на відпочинок. 30 серпня 2017 ОСОБА_8 пішов з дому о 8:25 ранку та до теперішнього часу додому не повернувся, на телефонний зв'язок не виходив. За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст.115 Кримінального кодексу України. Під час звернення до Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області слідчі їй повідомили, що для набуття процесуального статусу потерпілої у вказаному провадженні, їй необхідно підтвердити рішенням суду факт її проживання з ОСОБА_8 однією сімєю без реєстрації шлюбу. Крім того, у вересні 2017 року вона дізналась, що чекає на дитину від ОСОБА_8 Вказані обставини вимусили її звернутися до суду з даною заявою, в якій вона просить суд встановити факт її проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, з грудня 2013 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вказану заяву підтримала та пояснила, що вона з ОСОБА_8 проживала однією сімєю в м. Дніпрі по вулиці Героїв Дніпра, буд. 60 з грудня 2013 року, але пропозицію укладення шлюбу він не робив. На даний час вона знаходиться на 26 тижні вагітності від ОСОБА_8 ОСОБА_9 вона спілкувалась по телефону з ОСОБА_8 30 серпня 2017 року о 9:30 годині, перед його зникненням. Встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_8 їй необхідно для надання їй статусу потерпілої у кримінальному провадженні, у звязку з його зникненням, та майбутнім визначенням статусу дитини, яку вона чекає від нього.

В якості заінтересованої особи до участі у справі було залучено ОСОБА_2, за власною його заявою, в якій він зазначив про те, що є рідним сином зниклого ОСОБА_8 В судовому засіданні він заперечував проти задоволення заяви та пояснив, що його батько ОСОБА_8 дійсно зустрічався з ОСОБА_1, але разом, як сімя вони не проживали. Зустрічатись вони почали з 2016 року, у них були інтимні відносини, але батько не бажав ще дітей. Після його зникнення, ОСОБА_1 забрала собі золото, гроші та автомобіль батька мотивуючи тим, що вона нібито проживала з ним однією сімєю та це являється їх спільним майном, тому відмовляється його повертати. Крім того, він працював з батьком, але він не казав йому про серйозні відносини з заявницею ОСОБА_1. Дану заяву про встановлення факту проживання ОСОБА_1 подала з метою привласнення майна його батька. Заяву до поліції про зникнення ОСОБА_8 подав його брат, а не заявниця.

Заінтересована особа ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 та яку суд залучив до участі у справі за її заявою, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, надала до суду письмові пояснення (а.с.117-118) та пояснила, що причиною розірвання її шлюбу з ОСОБА_8 у 2013 році стала саме ОСОБА_1 Заявниця з ОСОБА_8 спільно не мешкала. Він постійно сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 та постійно приїжджав до їх будинку по вул. Естафетній, 4-а в м. Дніпрі, щоб взяти доньку та поїхати з нею гуляти. Донька їй розповідала, що вона бачила заявницю ОСОБА_1, але вони не поводили себе, як сімя. ОСОБА_8 утримував ОСОБА_1, але не мав наміру укласти з нею шлюб та мати спільних дітей.

Від заінтересованої особи - Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло до суду клопотання про розгляд заяви за їх відсутності, де вони зазначили, що не заперечують щодо задоволення заяви ОСОБА_1

В судовому засіданні також були допитані свідки, які викликалися за клопотанням сторін.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що заявницю ОСОБА_1 він знає особисто. На Новий рік з 2013 на 2014 ОСОБА_8 представив її як співмешканку, з якою проживав після розірвання шлюбу з колишньою дружиною. ОСОБА_8 він знає давно зі шкільних років. Йому відомо, що заявниця проживала разом з ОСОБА_8 по вулиці Героїв Дніпра, буд. 60. Останній раз він бачив ОСОБА_8 в серпні 2017 року перед його зникненням. ОСОБА_8 розповідав, що ОСОБА_1 подобалась йому як жінка та господиня.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що заявниця ОСОБА_1 являється її подругою. Володимира вона знає близько 20 років, а з ОСОБА_1 познайомились у 2014 році. ОСОБА_12 з ОСОБА_12 проживали разом з 2014 року в будинку № 60 по вулиці Героїв Дніпра та мали гарні стосунки. Вони поводили себе як чоловік та жінка, хотіли мати спільних дітей. Вони часто проводили час разом у спільних компаніях. ОСОБА_13 разом з ОСОБА_1 вона бачила в липні серпні 2017 року.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_8 вона знає з дитинства, вони дружили сімями. Після розірвання шлюбу з колишньою дружиною у 2013 році, він представив їм ОСОБА_1 як свою дівчину. Вона бачила, що ОСОБА_8 був щасливий з ОСОБА_1, вона була гарною дружиною. Вони часто бачились з ОСОБА_8 та ОСОБА_1, ходили в гості, їздили на пікніки, подорожували. Останній раз ОСОБА_8 вона бачила в липні 2017 року.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що ОСОБА_8 вона знає з 1990 року. З ОСОБА_1 вони познайомились у грудні 2013 року. ОСОБА_12 з ОСОБА_12 проживали разом в будинку по вулиці Героїв Дніпра та робили там ремонт. Характер відносин у них був як у чоловіка та дружини. Вони разом з ними часто відпочивали, бачились кілька разів на тиждень. ОСОБА_13 ОСОБА_8 вона бачила в середині серпня 2017 року.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання пояснила, що вона прописана в будинку № 60 по вулиці Маршала Жукова (ОСОБА_16) в м. Дніпрі. ОСОБА_8 вона знала з 2016 року та їй було відомо, що він мешкав в даному будинку. Разом з ним часто бачила його дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4. З ОСОБА_1 вона не знайомилась, але вона представлялась як співмешканка ОСОБА_8. У неї був вільний доступ до будинку. ОСОБА_12 в 2017 році, після зникнення ОСОБА_12, звернулась до неї, щоб підписати документи на будинок, але вона відмовилась.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він являється рідним братом ОСОБА_12 та спілкувався з ним постійно до моменту його зникнення. У ОСОБА_12 були гроші, щоб спілкуватись з молодими дівчатами та відпочивати. Одружуватись та мати ще дітей він не бажав, казав, що він вже все має. З ОСОБА_12 познайомив його у 2015 році. Вони зустрічались та просто проживали разом. Коли він приходив до них у гості, то постійно бачив ОСОБА_1 в будинку. Відпочивали вони також разом, але одружуватись він категорично не бажав. У серпні 2017 року ОСОБА_1 зателефонувала йому та повідомила, що ОСОБА_12 не відповідає на телефон, після чого вони поїхали в поліцію та написали заяву. Після цього ОСОБА_1 сказала йому, що вагітна від ОСОБА_12.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що з ОСОБА_1 він знайомий близько 11 років. Володимира також знає давно. Вперше їх разом побачив в 2012-2013 році. Вони не проживали разом як сімя, просто зустрічались. ОСОБА_17 проживав в його будинку, але він рідко бачив в ньому ОСОБА_1. Володимир йому казав, що він просто відпочиває та не має намірів одружуватись. ОСОБА_12 повідомляла його, що вона вагітна.

Вислухавши пояснення учасників процесу та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з метою встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 посилаючись на те, що у звязку зі зникненням останнього, їй потрібно отримати статус потерпілої в кримінальному провадженні та визначення подальшого статусу дитини, яку вона чекає від ОСОБА_8.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що хоча при розгляді даної справи і знайшов своє підтвердження факт проживання ОСОБА_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 з грудня 2013 року, що підтвердили свідки ОСОБА_10, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, але при розгляді справи в порядку окремого провадження, в сукупності з наданими поясненнями заявниці та заінтересованих осіб, суд вбачає спір про право, виходячи з наступного.

Як зазначає сама ОСОБА_1, у разі встановлення факту її проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8, заявницю може бути визнаною потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення останнього.

У звязку з цим, безперечним є той факт, що у такому разі ОСОБА_1, в контексті ст. 56 Кримінально процесуального кодексу України, набуватиме відповідні права та обовязки, зокрема її право, як потерпілої на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом, з чим в даному випадку категорично не погоджувалися родичі ОСОБА_8, а саме заінтересовані особи - ОСОБА_2 та колишня дружина - ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4.

Крім того, наявність факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу заявниці з ОСОБА_8, у разі збігу певних обставин, може в майбутньому надати дитині, яку чекає ОСОБА_1 з її слів від ОСОБА_8, право на спадкування за законом у першу чергу, як то передбачено статтею 1261 Цивільним кодексом України.

За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, суд вважає, що встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу заявниці з ОСОБА_8 саме в порядку окремого провадження, може вплинути на права та обовязки інших осіб, які вступили у справу як заінтересовані особи, а тому це повязано з наступним вирішенням спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене та не зважаючи на доводи ОСОБА_1 про спільне її проживання однією сімєю з ОСОБА_8, місцезнаходження та статус якого на час розгляду справи залишається за даними органів досудового слідства - не відомим, суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду з підстав ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки під час розгляду справи в порядку окремого провадження, суд вбачає наявність спору про право (на майно, можливе право на отримання завданої кримінальним правопорушенням шкоди та спадкування) між самою заявницею та заінтересованими особами ОСОБА_2 та колишньою дружиною - ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 258-261, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву в порядку окремого провадження ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, Самарське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Розяснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Повний текст ухвали виготовлено 19 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Р.О.Кушнірчук