Провадження № 2/161/3716/18

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

з участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2008 року, з нього, на користь відповідача, на утримання неповнолітніх дітей було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходів.)

Вказує, що на час винесення даного рішення він був офіційно працевлаштований, тому згідний був сплачувати призначені судом аліменти. Позивач вказує, що станом на день подання даного позову втратив роботу та офіційно не працює. 11.06.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження його у виїзді за межі України, внаслідок чого він, відповідно, позбавлений можливості виїхати за кордон, щоб заробляти гроші та сплачувати аліменти.

Після участі у АТО отримав інвалідність, що значно ускладнює його офіційне працевлаштування та змушує його нести додаткові витрати на підтримання свого здоровя в належному стані.

На підставі наведеного просив суд зменшити розмір аліментів та стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Вказала, що збільшилися потреби дітей, діти відвідують гуртки іноземних мов, що потребує значних витрат. Обоє дітей мають певні проблеми зі здоровям. Також відповідач зазначає, що є інвалідом третьої групи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.08.2008 року ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.05.2008 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття (а.с. 5- зворот).

29.04.2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав, відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8)

Встановлено, що діти проживають разом з матірю, яка здійснює за ними догляд та виховання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є інвалідами третьої групи (а.с. 12, 24)

За змістом статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Однак, якщо батьки не досягли відповідної домовленості між собою, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Новою редакцією статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, аналізуючи зазначені вище правові норми, видно, що із внесенням змін до положень Сімейного Кодексу згідно із Законом № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, спосіб стягнення аліментів визначається за вибором позивача, тобто за бажанням стягувача аліментів, висловленим у позовній заяві до суду, незважаючи на те, чи має платник аліментів постійний дохід, чи цей дохід мінливий або ж не має постійного доходу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум складає: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, що в порівнянні з прожитковим мінімумом, встановленим на 2008 рік, є більшим.

На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

У звязку зі збільшенням витрат на дитину, знеціненням грошових доходів внаслідок інфляції, а також встановленням мінімального розміру аліментів на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», врахувавши ту обставину що розмір аліментів, які стягуються з позивача за рішенням суду від 07.08.2008 року, є меншим від прожиткового мінімуму, проаналізувавши обставини та матеріали справи, надані сторонами пояснення та докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 180-183, 184, 192 СК України, керуючись ст. ст. 263-265, 279 України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.11.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_7