Провадження № 2/127/7003/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької областів складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що 05.05.1999 року сторони зареєстрували шлюб у Болградському районному відділі реєстрації актів громадського стану Одеської області. У спільному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 24.02.2017 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб було розірвано. ОСОБА_3 час перебування у шлюбі та після його розірвання син проживає разом з позивачем та повністю перебуває на його утриманні. ОСОБА_1 розірвання шлюбу відповідач категорично відмовилась платити аліменти та здійснювати додаткові витрати на утримання дитини, хоча мала можливість це робити, так як офіційно працевлаштована та отримувала додатковий дохід. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2017 року стягнуто з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття, тобто до 19.11.2017 року. ОСОБА_1 час судового засідання відповідач визнала право позивача на отримання аліментів та запевнила, що буде добровільно їх сплачувати. Крім цього повідомила, що отримує заробіток у розмірі 3000 грн. Однак ОСОБА_2 відмовилась добровільно виконувати рішення суду, в звязку з чим позивач був вимушений звернутися в державну виконавчу службу для примусового стягнення аліментів. 18.08.2017 року Центральним відділом державної виконавчої служби Вінницького МУЮ відкрито виконавче провадження та 04.09.2017 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, на даний час позивач отримує аліменти, вираховані із заробітної плати відповідачки. 01.09.2017 року ОСОБА_3 вступив на денну форму навчання до Донецького національного університету на юридичний факультет з терміном навчання до червня 2021 року за контрактом. Вартість навчання за чотири роки складає 68400 грн. в середньому 1710 грн. на місяць. Всі витрати на утримання сина здійснює виключно позивач. 19.11.2017 року ОСОБА_3 досяг повноліття та продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідачка має змогу надавати сину матеріальну допомогу на навчання, однак категорично відмовляється виконувати свій батьківський обовязок.

Просив суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання сина.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував, щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2017 року розірвано (а.с.10).

Від даного шлюбу у сторін 19.11.1999 року народився син ОСОБА_3 (а.с.11-12).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів її заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 05.05.2017 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с.11-12).

01.09.2017 року ОСОБА_3 вступив на денну форму навчання до Донецького національного університету на юридичний факультет з терміном навчання до червня 2021 року за контрактом. Вартість навчання за чотири роки складає 68400 грн. в середньому 1710 грн. на місяць (а.с.26-29).

ОСОБА_2 офіційно працевлаштована СПД ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.17).

28.04.2017 року ОСОБА_2 отримала кошти від реалізації двокімнатної квартири, яка належала їй на праві особистої власності за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довіреністю на право реалізації вказаної квартири від 29.03.2017 року та інформаційною довідкою № 86620695 від 10.05.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.21-22).

11.08.2017 року ОСОБА_2 отримала кошти в сумі 460 800 грн. внаслідок розподілу спільного майна, що підтверджується договором про виділ нерухомого майна зі складу майна подружжя від 11.08.2017 року (а.с.24-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи вищевикладене, обов'язок обох батьків утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 640 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від його оплати.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 22.12.2017 року на період навчання у Донецькому національному університеті імені ОСОБА_5, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 640,00 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом 30 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: