АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що 10 вересня 2013 року близько 10:20 годин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_1, під час руху по другорядній дорозі - вул. Феодосіївській м.Дніпропетровська, виїхав на перехрестя з пр. Гагаріна та не надав перевагу автомобілю, який рухався по головній дорозі «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_4, під його керуванням, в результаті чого йому були завдані тілесні ушкодження, завдана значна матеріальна шкода. ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Матеріальна шкода повинна відшкодовуватися повністю в межах фактичних витрат на ремонтно-відновлювальні роботи з урахуванням зносу автомобіля і втрати товарної вартості. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, частина матеріальної шкоди позивачу була відшкодована МтСБУ в розмірі 50 000 грн., залишилася не відшкодованою сума затрат на ремонт його автомобіля - 29 167 грн. 87 коп. Вважає, що вказану шкоду повинен відшкодовувати саме відповідач в повному обсязі. Також діями відповідача в результаті ДТП йому було спричинено моральну шкоду, тому просив стягнути з відповідача на його користь 29 167 грн. 87 коп. матеріальної шкоди, 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрати на експертне дослідження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 15 521 грн. 53 коп., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 500 грн., моральну шкоду 3 000 грн., а також витрати позивача на судовий збір в сумі 298 грн. 67 коп. і 202 грн. (з урахуванням комісії за послуги банку), а всього 19 522 грн. 20 коп. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 30 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди.

З постанови Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року вбачається, що 10 вересня 2013 року близько 10.20 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хонда CRV», державний номер автомобіля НОМЕР_2, що належить йому, рухався по другорядній дорозі - вул. Феодосійській в м. Дніпропетровську, та під час цього руху виїхав на перехрестя з пр. Гагаріна, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, тобто перед здійсненням маневру (поворот) не пересвідчилася, що це буде безпечно, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діяв таким чином, щоб не завдавати загрози життю та здоров'ю громадян, грубо порушуючи вимоги п. п. 1.3, 1.5 і 16.11 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням свого автомобіля, не прийняв заходів для уникнення зіткнення та скоїв дорожньо-транспортну пригоду - зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц», який рухався в тому місці по головній дорозі, державний номер НОМЕР_3, який належить позивачу ОСОБА_3, під його ж керуванням, чим скоїв ДТП (т.1, а.с.41).

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Мерседес Бенц» державний номер НОМЕР_3 спричинені значні ушкодження, а також водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Порушення, зазначені в протоколі Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 знаходились у прямому причинно-слідчому зв'язку із наслідками у вигляді завданих ушкоджень позивача та пошкодження названого автомобіля.

Вказаною постановою суду винним у даному ДТП визнано ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_4 є позивач ОСОБА_3 (т.1 а.с.43).

На момент ДТП вказаний автомобіль «Мерседес Бенц» був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу № АЕ/1902726 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, розмір страхової виплати заподіяний майну становить 50 000 грн. (т.1 а.с.160).

Автомобіль «Хонда CRV», державний номер НОМЕР_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 та не був застрахований на дату скоєння ДТП (т.1 а.с.141, 146).

Згідно висновку експертного дослідження № 05-10-13-1В від 21 жовтня 2013 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу ОСОБА_3 пошкодженням належного йому автомобіля «Мерседес Бенц», складає 79167 грн. 87 коп., без врахування фізичного зносу автомобіля, який дорівнює коефіцієнту 0,7 і з урахуванням цього реальна сума завданої позивачу відповідачем шкоди є 65 521 грн. 53 коп. (вартість повного відновлювального ремонту цього автомобіля згідно кошторису цього висновку). Вказані кошти і фактичними витратами позивача на ремонт його пошкодженого автомобіля (т.1 а.с.6-8).

За проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 500 грн., що підтверджується відповідним чеком (т.1 а.с.44).

ОСОБА_3 звернувся із заявою до МтСБ України про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с154).

20 січня 2014 року МтСБ України було прийняте рішення №3/1-05/1286 у справі №21690 про виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування (т.1 а.с.138).

20 січня 2014 року МтСБ України ОСОБА_3 виплачено страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. (т.1 а.с.134).

Позивач скористався своїм правом на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права, звернувся з вимогою до особи, яка завдала шкоди та до страховика, з яким ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому суд першої інтонації дійшов обґрунтованого висновку, що несплачена сума страхового відшкодування в розмірі 15 551 грн. 53 коп. має бути стягнута з відповідача ОСОБА_2

Також, суд першої інстанції своїм рішенням, відповідно до ст. 23 ЦК України з урахуванням тих обставин, що позивач вимушений був відмовитись від звичного способу життя, він не мав можливості нормально спілкуватись зі своєю родиною, позивач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, частково втратив роботу і соціальні зв'язки, отримав тілесні ушкодження та тривалий час лікувався, а сам факт ДТП викликав не лише фізичну, але й душевну біль, правильно в межах розумності та співмірності стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

За таких обставин, суд дослідивши належним чином наявні в матеріалах справи докази, врахувавши всі обставин справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що під час ДТП у відповідача стався серцевий напад та в такому стані він не міг керувати своїми діями, належними доказами не підтверджуються, оскільки як вбачається з медичної довідки КЗ «ДКО швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради №6/60 від 09 лютого 2014 року ОСОБА_2 10 вересня 2013 року о 12.15 год. був доставлений бригадою швидкої до приймального відділення та знаходився на лікуванні в 1-му кардіологічному відділенні з 10 вересня по 14 вересня 2013 року з діагнозом ІБС: повторний інфаркт міокарду (т.2 а.с.14). Однак, як вбачається із постанови Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 сталася 10 вересня 2013 року близько 10.20 год., тобто ДТП сталася майже за дві години до направлення відповідача до лікувальної установи.

Належних доказів на підтвердження того, що серцевий напад у відповідача стався саме в момент ДТП, суду надано не було.

Доводи апеляційної щодо неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді