Справа 629/1277/18
Номер провадження № 2/629/756/18
У Х В А Л А

14 березня 2018 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, інтереси якої за доручення представляє ОСОБА_2 до Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 21 січня 2010 року помер ОСОБА_3, який був рідним батьком позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,1056 га, кадастровий номер :02:000:0192, яка розташована на території Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області та належала померлому на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії Р2 № 765882, виданого 02 січня 2003 року. За життя спадкодавець розпорядився своїм майном, склавши заповіт на імя позивача. Позивач в установлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадку до Третьої державної нотаріальної контори м. Севастополя, але на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право власності за заповітом, оскільки територія АРК Крим та Севастополя визначена як тимчасово окупована територія України. На даний час позивач фактично вступила в володіння земельною ділянкою, оскільки здає її в оренду, отримує за рахунок оренди грошові кошти та сплачує податки за землю. В звязку з чим просить визнати за позивачем по справі право власності в порядку спадкування на вищевказану земельну ділянку.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, позовна заява не відповідає наголошеній вище вимозі цивільного процесуального законодавства.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відтак, позивачу в позовній заяві слід викласти вищевказані обставини належним чином та зазначити (надати) докази на підтвердження таких, а саме: копію заповіту, копію заяви про прийняття спадку, копія відмови у видачі свідоцтва про право на спадок та інше.

Також, відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За вимогами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, всупереч вимог ст. 95 ЦПК України копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні назва посади, ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа, ряд документів взагалі не містить відмітки «Згідно з оригіналом»).

Окрім того, не засвідчені належним чином і копія позовної заяви та додані до неї копії документів, для відповідача по справі.

Відтак, позивачу додані до позову письмові докази слід засвідчити належним чином.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Однак, в матеріалах позову відсутні дані про направлення позивачем копій доказів іншим учасникам справи у відповідності до положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України та підтвердження такого направлення копій доказів відповідачу до позову не додано.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повинен зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, але такі дані відсутні.

Позивачем не вказано відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; не зазначена інформація щодо доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не надано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; не надано відомості про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від його сплати встановлюється Законом України «Про судовий збір». Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1762 гривні. Крім цього, відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» для фізичних осіб розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір повинен бути сплачений на р/р 0015 ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011, та в квитанції повинно бути зазначено призначення платежу «судовий збір», код суду 02893953 та назва суду, де розглядається справа, а також пункт 1.1. ставки судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Також, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи ціна позову визначена у розмірі 32372 гривні 20 копійок, що не є дійсною вартістю нерухомого майна, оскільки відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1089-ф від 24.09.2013 року грошова оцінка земельної ділянки у вищевказаному розмірі визначена станом на 01.07.1995 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Так, у позовній заяві заявлена вимога майнового характеру (визнання права на земельну частку (пай), між тим, позивачем судовий збір сплачений у розмірі 704 гривні 80 копійок, але в матеріалах справи відсутні дані про дійсну вартість майна на день подачі позовної заяви до суду, в звязку з чим суд позбавлений можливості визначити правильність сплати суми судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суддя дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху, при цьому позивачу, на виконання ухвали, потрібно усунути вищевказані недоліки позову та надати нову редакцію позовної заяви з належно засвідченими копіями документів, що до неї додані.

Керуючись ст.ст.185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, інтереси якої за доручення представляє ОСОБА_2 до Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху, надавши позивачу та її представнику строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити позивачу та її представнику, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Смірнова