Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1831/10

провадження № 61-45716к18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред'явлення до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред'явлення до виконання, в якій просило видати дублікати виконавчих документів, виданих 11 жовтня 2011 року Бородянським районним судом Київської області у справі № 2-1831/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та поновити строк для пред'явлення їх до виконання.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року, у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року і ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником ухвала Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року та постанова Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року в частині поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», в зазначеній частині, слід відмовити.

Відповідно до пункту 17.4 частини першої Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 951 489 грн 02 коп. та судові витрати у розмірі 1 820 грн.

14 квітня 2015 року головним державним виконавцем Державної виконавчої служби районного управління юстиції було відкрито виконавчі провадження на підставі виконавчих листів виданих, відповідно до вимог частини другої статті 368 Закону України «Про виконавче провадження», 11 жовтня 2011 року Бородянським районним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» заборгованості у розмірі 1 953 309 грн 02 коп.

01 липня 2015 року та 02 липня 2015 року головним державним виконавцем Державної виконавчої служби районного управління юстиції прийнято постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві.

Відповідно частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій, виконавчі документи з виконання судових рішень можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного для після його поновлення.

Згідно із статтею 23 зазначеного Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після повернення строку пред'явлення виконаного документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, в даному випадку, виконавчі листи могли бути пред'явлені стягувачем до виконання відносно ОСОБА_6 по 02 липня 2016 року, відносно ОСОБА_5 - по 03 липня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання пов'язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов'язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», обґрунтовано виходили із того, що заявником не було зазначено достатніх підстав та не надано належних доказів для поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись частиною другою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред'явлення до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник