Справа №303/7170/17
Ряд.стат. звіту №26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, місцезнаходження м.Ужгород, пл.Народна, 4 до ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення надмірно сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених коштів.

Позов мотивований тим, що відповідно до пенсійної справи ОСОБА_1 йому з 20.10.2000 року було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України №2262-ХІІ. Відповідно до Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», відповідачу також проводилися нарахування та виплата суми індексації пенсії. У квітні 2015 року відповідач повідомив головне управління, що не працює з 31.03.2015 року та одночасно подав заяву про проведення індексації його пенсії. При цьому, базовий місяць для проведення індексації визначається програмним забезпеченням на підставі наявної інформації в електронній пенсійній справі. Втручання в алгоритм розрахунку на рівні спеціаліста головного управління виключений та може проводитися лише розробником програмного забезпечення. Відповідно, базовий місяць для проведення індексації був січень 2009 року, підстави для проведення індексації були відсутні. Після доопрацювання програмного забезпечення у серпні 2015 року в результаті індивідуального розрахунку індексації з червня 2015 року, базовий місяць для проведення індексації був встановлений жовтень 2009 року. Однак, після проведення у квітні 2016 року головним управлінням відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» масового перерахунку пенсій особам, яким призначено пенсію відповідно до ЗУ №2262-ХІІ, було виявлено, що для проведення індексації пенсії відповідачу згідно Постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078, ПВП ДКГ невірно розраховувало базовий місяць для проведення індексації пенсії. А саме, замість базового місяця жовтня 2012 року ПВП ДКГ проводила розрахунок індексації пенсії відповідача виходячи з базового місяця жовтень 2009 року. Як наслідок, базовий місяць жовтень 2009 року програмним забезпеченням був замінений на жовтень 2012 року та переглянуто розмір індексації нараховану та виплачену за період 01.04.2015 року 30.04.2016 року. Внаслідок рахункової помилки пенсія зменшилась на 182,21 гривню, виникла переплата пенсії в сумі 2368,73 гривень, нарахована та виплачена за період 01.04.2015 року 30.04.2016 року. Вказану суму переплати відповідач не повернув та згоди на утримання пенсії не дав.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 з 30.10.2000 року призначено пенсію за вислугу років згідно ЗУ №2262-ХХІ.

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 26.04.2016 року сума виплати (утримання) ОСОБА_1 становить: мінус 2368,73 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ст.1215 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що надмірно виплачені суми, у тому числі пенсії, повинні бути повернені, якщо їх виплата стала результатом рахункової помилки (наявність якої має бути доведена позивачем) або несумлінності одержувача. Таким чином, характер правовідносин, які виникли між сторонами, виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України.

Сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_1 презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі №6-91 цс 14).

Правовою позицією Верховного Суду України 22 січня 2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того правовою позицією Верховного Суду України від 02 липня 2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.

Згідно з п.З цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Проте представником позивача не було доведено те, що надмірна сплата пенсійних коштів у розмірі 2368,73 гривень відбулася з вини відповідача. А тому, суд вважає, що без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст.81 ЦПК України повинен довести позивач.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 2368,73 гривень, які є пенсійною виплатою, то відповідно до вимог ст.1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Керуючись ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 1212, 1215 ЦК України та ст.ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, місцезнаходження м.Ужгород, пл.Народна, 4 (р/р 4, код банку МФО 312356, ) до ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення надмірно виплаченої суми індексації пенсії за період з 01.04.2015 року по 30.04.2016 року в розмірі 2368,73 гривень відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір