Справа №720/1810/17
Провадження № 2/720/12/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Постолатій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2,

- про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначив, що між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 500310473 від 08 жовтня 2012 року на суму 13510 грн..

30 вересня 2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата ОСОБА_3» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 500310473 від 08 жовтня 2012 року.

10 жовтня 2016 між ТОВ «Дата ОСОБА_3» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата ОСОБА_3» відступило та право грошової вимоги за кредитним договором № 500310473 від 08 жовтня 2012 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту на умовах яких надав банк, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві від 08 жовтня 2012 року.

Відповідач порушив умови погашення заборгованості за кредитом, на претензії банку не реагував і не погасив в добровільному порядку суму боргу.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість в загальній сумі 31741 гривень 37 копійок з яких: 10041 грн. 58 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 9649 грн. 79 коп. - заборгованість по відсоткам та комісією, 12050 грн. заборгованість за пенею, штрафом, та неустойко.

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 31741 гривню 37 копійок і судові витрати в розмірі 1600 гривень.

В судовому засіданні представник позивача не зявився, однак направив до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно отримав кредит в ПАТ «Альфа_Банк», суму боргу не погасив, оскільки працює в сільській амбулаторії та отримує заробітну плату в розмірі 3000 гривень, даних коштів не вистачало для погашення кредитної заборгованості, інших доходів немає.

Суд вислухавши пояснення відповідача враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи суд встановив, що між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 500310473 від 08 жовтня 2012 року на суму 13510 грн..

З анкети-заяви на отримання кредиту від 08 жовтня 2012 року вбачається, що ОСОБА_2 підписав дані умови та погодився на отримання кредиту на умовах яких надає банк.

30 вересня 2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата ОСОБА_3» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 500310473 від 08 жовтня 2012 року.

10 жовтня 2016 між ТОВ «Дата ОСОБА_3» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата ОСОБА_3» відступило та право грошової вимоги за кредитним договором № 500310473 від 08 жовтня 2012 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив зобовязання взяті на себе відповідно до умов укладеного кредитного договору і зобовязався нести відповідальність у разі не повернення суми боргу, а тому суд вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати нанесені збитки банку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд оцінюючи викладені докази, які доповнюють однин одного у сукупності з правовими нормами дійшов висновку, що заборгованість за договором кредиту № 500310473 від 8 жовтня 2012 року становить 31741 грн. 37 коп. (тринадцять одна тисяча сімсот сорок одна гривня тридцять сім копійок) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Платіжним дорученням №835 від 07 листопада 2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн.

Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн..

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України, і на підставі ст.ст. 526,527,530,536,541, 546,554,610,611, 612 ЦК України, суд, -

вирішив

Позов задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредиту в сумі 31741 грн. 37 коп. (тринадцять одна тисяча сімсот сорок одна гривня тридцять сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати в сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.