Справа № 266/489/18
Провадження№ 2/266/424/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді - Сараєва І.А.
за участю секретаря - Нетреба О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/4 частки спадкового майна,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яку ОСОБА_3 придбав під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4, яка була матірю відповідача і померла 04.07.2006р. 17.03.2013р. ОСОБА_3 помер, який доводився рідним дядьком позивача, після смерті якого 30.03.2013р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.05.2014р. встановлено, що частки померлої ОСОБА_4, 04 липня 2006 року та померлого ОСОБА_3, 17 березня 2013 року у спільній сумісній власності на квартиру 61 розташовану у будинку №37 по проспекту Будівельників у м. Маріуполі Донецької області по 1/2 кожного. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири №61, загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м, що розташована в будинку №37 по пр. Будівельників в м. Маріуполі, Донецької області в порядку спадкування за законом після померлої 04 липня 2006 року, ОСОБА_4. Однак зазначене рішення відповідач не зареєстрував в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно. 15.01.2018р. постановою приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частки спірної квартири, у звязку з невідповідністю правовстановлюючих документів щодо належності квартири спадкодавцеві. У звязку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом і просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, який помер 17.03.2013р.
Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, відзиву на позов не надав.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням наведених обставин, що представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223,280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрованого відділом РАГС Приморського районного виконкому м. Маріуполя виданого 29.03.1991 р. серія V-НО № 498410 ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6, після укладання шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_3.
Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 - ОСОБА_3, як вбачається з договору купівлі-продажу квартири №6-1906 від 01.11.1999 р., посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори, придбав у ОСОБА_7 двокімнатну квартиру номер 61 у будинку номер 37 по проспекту Будівельників в місті Маріуполі, корисною площею 44,9 кв.м., жилою площею 30,3 кв.м. ( а. с. 7).
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія 1-НО № 113201 виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 05.07.2006 р. ОСОБА_4 померла 04.07.2006 р., про що 05.07.2006 р. зроблено відповідний актовий запис № 596 ( а. с. 11).
Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 687065 виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 18.03.2013 р. ОСОБА_3 помер 17.03.2013 р., про що 18.03.2013 р. зроблено відповідний актовий запис № 222 ( а. с. 6).
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 14.05.2014 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири 61 розташовану у будинку №37 по проспекту Будівельників у м. Маріуполі, після смерті ОСОБА_4, у звязку з відсутністю у спадкоємця документів, підтверджуючих право власності та реєстрацію права власності на майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.05.2014р. № 266/47/14-ц, яке набрало законної сили, частки померлої ОСОБА_4, 04 липня 2006 року та померлого ОСОБА_3, 17 березня 2013 року у спільній сумісній власності на квартиру 61 розташовану у будинку №37 по проспекту Будівельників у м. Маріуполі Донецької області встановлені по 1/2 кожному. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири №61, загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 30,3 кв.м, що розташована в будинку №37 по пр. Будівельників в м. Маріуполі, Донецької області в порядку спадкування за законом після померлої 04 липня 2006 року, ОСОБА_4.
Як вбачається зі спадкової справи № 18/2013, заведеної після смерті ОСОБА_3, який помер 17 березня 2013 року, його племінник ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_9 від 15.01.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_3, у звязку з невідповідністю правовстановлюючих документів щодо належності квартири спадкодавцеві (а.с. 12).
Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини.
Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2.
Керуючись 12, 81, 89, 130, 141, 223, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/4 частки спадкового майна - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, який помер 17.03.2013року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Сараєв І.А.

ОСОБА_1, 02.10.1963р.н., ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_3, 87500.

ОСОБА_2, 09.05.1976р.н., ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_4, 87500.