Справа № 185/7984/17
Провадження № 2/185/521/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2900 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3. За життя його батько склав заповіт, за яким все своє майно заповідав йому. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2900 га для обслуговування цього будинку. Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є. 26.07.2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Однак, у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку. Його нині померлий батько набув право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку площею 0,2900 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.11.1996 року, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю, виданого Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області 18.05.1994 року та зареєстрованого 15 листопада 1996 року в Павлоградському БТІ. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_5, його батько не оформив на себе належним чином право власності на земельну ділянку площею 0,2900 га, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 03.10.2015 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області /а.с.7/.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, який було посвідчено 07 листопада 2005 року нотаріусом Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_6, за яким ОСОБА_3 заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2017 року, виданого державним нотаріусом Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 отримав спадщину, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами /а.с.10/. Право власності на зазначений житловий будинок ОСОБА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.11/.

Проте, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Яхно М.Є. 26.07.2017 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2900 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказану земельну ділянку /а.с.16/.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців),

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруджень переходить права власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності на земельну ділянку, яка необхідна для її обслуговування.

Згідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 15.11.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Білоножко А.Г., до нині померлого ОСОБА_3, спадкодавця позивача, перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,2900 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право власності на землю, виданого Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області 18.05.1994 року №3 та зареєстрованого в КП Павлоградське МБТІ 15.11.1996 року за № 1-67 /а.с.12/.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 успадкував вищевказану земельну ділянку, проте, у встановленому порядку не зареєстрував право власності на неї, а позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2900 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко