справа № 179/1074/17
провадження № 2/179/42/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину майна, набутого в період шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину майна, набутого в період шлюбу.

Позивач посилається на те, що перебував з відповідачем у шлюбі з 26 жовтня 2007 року, який було розірвано рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За період шлюбу, сторонами було придбане домоволодіння з господарськими спорудами в с. Водяне, вул. Квіткова, буд. № 44 Магдалинівського району дніпропетровської області з приватизованою земельною ділянкою площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0163.

Реєстрація права власності здійснена на імя відповідача ОСОБА_2.

Перебуваючи в шлюбі, відповідачка знайшла собі нового чоловіка та змусила позивача виселитися з будинку.

Позивач зазначає, що право власності на будинок зареєстровано на імя відповідача та видано технічний паспорт. На даний час стоїть питання про визнання за позивачем права власності на частину майна. У звязку з цим позивач просить визнати за ним право власності на ? частину будинку з господарськими спорудами та ? частину приватизованої земельної ділянки.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

26 жовтня 2007 року між сторонами був укладений шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 091056 від 26 жовтня 2007 року. (а. с. 7).

Даний шлюб було розірвано, згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року.

Власником житлового будинку за адресою: вул. Квіткова, буд. № 44 с. Водяне Магдалинівського району Дніпропетровської області згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана відповідач ОСОБА_2. (а. с. 5).

Згідно техпаспорту, домоволодіння, розташоване за адресою: с. Водяне вул. Квіткова, буд. № 44 Магдалинівського району Дніпропетровської області, складається з: будинку (літ. А); сараї (літ. Б, В, Г); прибудови (літ. б, д); літньої кухні (літ. Д); уборної (літ. Е); колодязя (літ. К); споруди (№ 1-5). (а. с. 3, 4).

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по вул. Квітковій, буд. № 44 с. Водяне Магдалинівського району Дніпропетровської області був придбаний за час шлюбу сторін та є спільною сумісною власністю подружжя, частки сторін є рівними, домовленості щодо поділу майна, що є у спільній сумісній власності між сторонами не досягнуто. Суд також враховує ту обставину, що відповідачем не наведено обставин, які мають істотне значення для зменшення частки позивача у спільній сумісній власності.

У звязку із наведеним суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та в судовому порядку визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та на ? частину земельної ділянки згідно Державного акту, виходячи із засад рівності часток подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 5-13, 77, 78, 81-83, 141, 209, 210, 264, 265 ЦПК України, ст. 60, 61,69,70 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

-? частину домоволодіння, розташоване за адресою: с. Водяне вул. Квіткова, буд. № 44 Магдалинівського району Дніпропетровської області, складається з: будинку (літ. А); сараї (літ. Б, В, Г); прибудови (літ. б, д); літньої кухні (літ. Д); уборної (літ. Е); колодязя (літ. К); споруди (№ 1-5);

-? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Водяне вул. Квіткова, буд. № 44 Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0, 25 га у відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю, кадастровий номер :03:001:0163.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук