АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року, головуючого першої інстанції судді Овдієнко В.В. по справі № 621/590/17 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА», Зміївського відділення Харківської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), Зміївського відділення Харківської обласної дирекції ПАТ «НАСК «ОРАНТА», в якому просив: стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 52658,49 грн., інфляційні втрати за прострочення платежу в сумі 52658,49 грн. в розмірі 53279,86 грн., три проценти річних від простроченої суми 52658,49 грн. в розмірі 5598,69 грн., інфляційні втрати за прострочення платежу в сумі 51741,51 грн. в розмірі 988,26 грн., три проценти річних від простроченої суми 51741,51 грн. в розмірі 1220,61 грн., всього в сумі 113745,91 грн.; стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь понесені витрати на оплату правової допомоги в сумі 3500 грн.; стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 1172,46 грн.

В обґрунтування зазначав, що 21.11.2012 року між ним та Зміївським міським відділенням HACK «ОРАНТА» Харківської області, як страховиком, було укладено договір

добровільного страхування нерухомого майна серія № MT 0018107 від 21.11.2012 року, предметом якого було страхування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, від страхових ризиків, зокрема: вогонь, стихійні явища, вплив рідини, ПДТО, викрадення, наїзд ТЗ.

На підтвердження та виконання вказаного договору ним, як страхувальником були

сплачені страхові внески відповідачу як страховику у строк, передбачений п. 3.3. п 3. 4 договору.

07 травня 2013 року в результаті пожежі був знищений вказаний житловий будинок. Відповідачем зазначений випадок визнаний страховим. Відповідно до Акту про знищення, пошкодження або викрадення майна ступінь пошкодження застрахованого житлового будинку становить 87%.

На його звернення до відповідача з заявою про настання страхового випадку, був

складений акт про знищення, пошкодження або викрадення майна. Примірник акту йому наданий не був. На його адресу також не було направлено копію рішення, яким було визначено розмір страхового відшкодування в зв'язку з настанням страхового випадку пожежі - 07 травня 2013 року.

Відповідачем на підставі складеного акту частково перераховано страхове

відшкодування у розмірі 51741,51 грн. 17 березня 2014 року на рахунок, відкритий на його ім'я

в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

На його звернення про виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору, виходячи з суми страхового відшкодування 120000 грн., відповідач

листом № 09-02-09/4008 від 17.03.2015 року відмовив у перегляді рішення щодо розміру

страхового відшкодування. посилаючись на вартість нерухомого майна, зазначену в договорі дарування від 11.07.2012 року, в пункті 4 якого зазначено, що загальна вартість нерухомого майна становить 59473,00 грн. В зазначену вартість входили окрім житлового будинку, господарські будівлі та споруди. Відповідно до договору страхування застрахованим майном є лише житловий будинок, який відповідно до акту про пожежу був знищений.

Вважав відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування у розмірі 87 відсотків від страхової суми незаконною, необґрунтованою, такою, що порушує його права як страхувальника майна.

При укладанні договору страхування між ним та представником страхувальника була досягнута згода про страхову суму застрахованого майна, житлового будинку, яка відповідала фактичній вартості житлового будинку.

Всупереч положенням п. 4.7.1 - п. 4.7.3 договору страхування відповідачем (страховиком) у встановлений законом строк, десять робочих днів, з дня повідомлення ним про настання страхового випадку не було направлено на його адресу або іншим чином повідомлено про необхідність надання додаткових документів/пояснень, а так само не направлено на його адресу або іншім чином не ознайомлено його з прийнятим рішенням та не проінформовано взагалі про наявність такого рішення, а також не проведено страхової виплати у встановлений законом термін.

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не витребував від нього докази експертної вартості житлового будинку на момент укладення договору страхування майна 21.11.2012 року, та на момент настання страхового випадку 08.05.2013 року.

Частково страхове відшкодування в сумі 51741,51 грн. було проведене відповідачем лише 17.03.2014 року з простроченням на 287 днів. У зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_2 і звернувся з позовом.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на ті ж самі доводи, що викладені у позовній заяві, просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що суд дійшов до висновку, що відповідачем обґрунтовано визначено розмір страхового відшкодування, яке підлягало виплаті позивачу за відсутності належних та допустимих доказів та їх відповідності встановленим обставинам справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Судова колегія не може погодитись з такими висновками.

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2012 року між ОСОБА_2 та ВАТ НАСК «ОРАНТА» (в подальшому ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), в особі начальника Зміївського відділення Донець О.М., було укладено договір № 0018197 страхування житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1, зі строком дії договору з 01.12.2012 року по 30.11.2013 року (а. с. 10, 92, 93).

Право власності ОСОБА_2 на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується договором дарування від 11.07.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мороз Г.І. (а.с. 14), витягом з Державного реєстру правочинів (а. с. 15), витягом про державну реєстрацію прав (а. с. 16).

У пункті 4 договору дарування від 11.07.2012 року зазначена загальна вартість нерухомого майна, яке є предметом договору - 59473 грн. (а. с. 14).

08.05.2013 року комісією Зміївського РВ РУ ДСНС України у Харківській області, з участю власника майна ОСОБА_2, складено акт про пожежу, що сталася 07.05.2013 року у житловому будинку та господарській будівлі за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_2, внаслідок пожежі було знищено житловий будинок, меблі, побутова техніка, домашні речі. Прямі збитки від пожежі установлені в розмірі 60000 грн. Причиною пожежі є занесення джерела запалення з зовні невстановленою особою (а. с. 11, 85).

13 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Зміївського відділення НАСК «ОРАНТА» з заявою-повідомленням про те, що згорів його будинок, який застрахований за договором страхування №0018197 від 21.11.2012 року (а. с. 76).

До заяви-повідомлення було подано заяву про перерахування відшкодування через систему грошових переказів «Аваль-Єкспрес» (а. с. 77).

13.05.2017 року начальником Зміївського відділення Харківської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» складено: акт огляду місця події, у якому зафіксовано факт пожежі у будинку по АДРЕСА_1, що мала місце 07.05.2013 року; акт про знищення, пошкодження або викрадення майна, що належить ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з яким ступінь пошкодження житлового будинку склав 87 % (а. с. 78-84).

Під час судового розгляду у суді першої інстанції представником позивача надано копію постанови слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області від 22.09.2013 року, якою кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000711, за фактом виникнення пожежі у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, закрито у зв'язку з відсутністю події кримінального првопорушення (а. с. 110).

Водночас, представником відповідача до письмового заперечення проти позову надано копію листа начальника СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області Стародубцева В.М. на адресу начальника Зміївського відділення НАСК «ОРАНТА» Донець О.М. від 29.10.2013 року, у якому повідомлено, що за фактом умисного пошкодження майна, а саме підпалу дачного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, яке мало місце з 06.05.2013 року на 07.05.2013 року відкрито кримінальне провадження за № 0000711, у якому тривають оперативно-розшукові дії щодо встановлення осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення (а. с. 89, 90).

З копії листа директора Департаменту врегулювання збитків НАСК «ОРАНТА» Ткаченко М.К. від 17.03.2015 року на адресу ОСОБА_2 вбачається позивачеві було відмовлено у перегляді рішення щодо розміру страхового відшкодування виходячи з того, що відповідно до п. 4 договору дарування від 11.07.2012 року загальна вартість нерухомого майна становить 59473 грн., з урахуванням п. п. 7.7, 12.14 Правил добровільного страхування та даних акту про знищення, пошкодження або викрадення майна погодженого з ним, 17.03.2014 року НАСК «ОРАНТА» перераховано страхове відшкодування у розмірі 51741, 51 грн. згідно його заяви (а. с. 91).

Підтвердженням виплати страхового відшкодування є повідомлення про отримання переказу фізичними особами, з якого вбачається, що ОСОБА_2 отримав 51741,51 грн. від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а. с. 12).

Відповідно до ч. ч. 1-4, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страхові виплати за договором страхування життя здійснюються в розмірі страхової суми (її частини) та (або) у вигляді регулярних, послідовних виплат обумовлених у договорі страхування сум (ануїтету).

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування», передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Так, договором страхування житлового будинку від 21.11.2012 року № 0018197 сторонами було досягнуто згоду про страхову суму застрахованого майна у розмірі 12000,00 грн. (а.с. 10).

Згідно акту про знищення, пошкодження або викрадення майна, що належить ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складеного начальником Зміївського відділення Харківської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» 13.05.2017 року ступінь пошкодження житлового будинку склав 87 %, що виходячи зі страхової суми, досягнутої при укладенні договору страхування, складає 104400,00 грн.

Як було зазначено вище, 17.03.2014 року НАСК «ОРАНТА» перераховано страхове відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 51741, 51 грн.

Таким чином, стягненню за договором страхування майна та тварин, що належить громадянам від 21.11.2012 року, укладеним між сторонами, підлягає сума невиплаченого страхового відшкодування, а саме - 52658,49 грн.

Витрати понесені на оплату правової допомоги в сумі 3500,00 грн. підлягають задоволенню у відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат за прострочення платежу та трьох процентів річних від простроченої суми задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11.1.7 Правил добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту (морського внутрішнього та інших видів водного транспорту) вантажів та багажу (вантажобагажу) №97, затверджених рішенням Правлінням НАСК «ОРАНТА» від 23.01.2007 року №29/1, Страховик має право, якщо інше не обумовлено договором страхування, відстрочити виплату страхового відшкодування у разі, якщо за фактом події, яка може бути визнана страховим випадком, проводиться досудове слідство або порушено кримінальну справу - до закінчення (призупинення) досудового слідства або винесення судового рішення з кримінальної справи й надання страховику відповідних документів.

Виплата страхового відшкодування була здійснена 17.03.2014 року, тобто після спливу десяти робочих днів з дня складання страхового акта.

Відповідачем надано докази того, що ним правомірно використано право на відстрочення виплати страхового відшкодування, оскільки за фактом умисного знищення будинку, належного позивачеві, здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження.

Доказів того, що відповідачеві була надана копія постанови про закриття кримінального провадження позивачем не надано, а відповідачем ця обставина заперечувалася.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, а норми матеріального та процесуального права застосовані неправильно, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 рокускасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національної Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» () на користь ОСОБА_2 (РНО КПП: НОМЕР_1) невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 52658,49 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національної Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» () на користь ОСОБА_2 (РНО КПП: НОМЕР_1) витрати, понесені на оплату правової допомоги у розмірі 3500,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національної Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» () на користь ОСОБА_2 (РНО КПП: НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1172,46 грн., понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національної Акціонерна Страхова Компанія «ОРАНТА» () на користь ОСОБА_2 (РНО КПП: НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1289,71 грн., понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У задоволення іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.02.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна