Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 264/3670/18

Номер провадження 22-ц/804/520/18

13 листопада 2018 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2018 року, у складі судді Пустовойт Т.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову вказала, що відповідач є її батьком. У теперішній час позивачка навчається на 1 курсі Маріупольського державного університету на денній формі навчання, зі строком навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, стипендію не отримує, фактично знаходиться на утриманні матері. У свою чергу, відповідач має можливість надавати ОСОБА_2 матеріальну допомогу, однак, у добровільному порядку відмовився сплачувати аліменти на період навчання дочки. З урахуванням уточнених позовних вимог, що були подані до підготовчого судового засідання, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2021 року, але не довше, ніж до досягнення нею 23-річчя.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання, а саме до 30.06.2021 року, починаючи утримання з 04 липня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд врахував наявність у ОСОБА_3 на утриманні непрацездатної матері ОСОБА_4 Однак, окрім ОСОБА_3 допомогу його матері надають і інші родичі. Суд не врахував, що заробітна плата її матері становить 7000 грн., тоді як заробітна плата відповідача становить 14000 грн. Крім того, на утриманні матері перебуває її матір ОСОБА_5 , яка хворіє та потребує допомоги та догляду. У свою чергу, з метою припинення спору, вона була змушена погодитися у суді на розмір аліментів у 1/8 частині від доходів відповідача.

Усі зазначені обставини не були з'ясовані судом, а тому рішення підлягає скасуванню, з ухваленням рішення про задоволення позову у повному обсязі.

У свою чергу, ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, де зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а наведені в апеляційній скарзі обставини є такими, що не відповідають дійсності. Доводи позивача, що її матір ОСОБА_2 отримує заробітну плату у розмірі 7000 гривень, не відповідає дійсності, оскільки згідно довідки підприємства, заробітна плата матері позивачки у період з березня по серпень становить 73425,16 грн., тобто середньомісячна заробітна плата становить 12237,53 грн. Бабуся позивачки ОСОБА_5, яку доглядала ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини від його заробітку є достатніми, з урахуванням його утриманців, аналогічних аліментних зобов'язань матері позивачки щодо її утримання, та його можливості надавати матеріальну допомогу у даному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки повнолітня донька ОСОБА_2 у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, перебуває на утриманні матері та не працює, тому виходячи з критеріїв розумності та справедливості, обов'язку матеріально утримувати дитину у обох батьків, є підстави для стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_2, яка продовжує навчання, у розмірі, що заявлені у позовній заяві.

Судова колегія погоджується з висновками суду з оглядом на таке.

Згідно із статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 21.07.2000 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №332, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 досягла повноліття.

На теперішній час ОСОБА_2 навчається на 1 курсі факультету іноземних мов Маріупольського державного університету, на денній (очній) формі навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою № 1948 від 13.05.2018 року та договором про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою №2559363.( а.с.8, 9,11)

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 працює у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» та його дохід з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року складає 99608,82 грн. грн., що у середньому становить 16601,47 гривень на місяць, та підтверджується довідками ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» №704 від 25.05.2018 року та №2 від 12.09.2018 року. ( а.с.29,30)

Відповідач має непрацездатну матір ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка страждає на хронічні захворювання. ( а.с. 28,31)

У свою чергу, розмір доходу ОСОБА_2.( мати позивачки , ІПН НОМЕР_1), з 01.03.2017 року по 31.08. 2017 року , без урахування аліментів, складає 73425 гривень 16коп. ( а.с. 69)

Згідно умов договору №2559363 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою ОСОБА_6 ( ІПН НОМЕР_1), вартість надання освітніх послуг позивачу ОСОБА_2 складає за 2017-2018 рік 6900 гривень та за період навчального періоду 2018-2019 рік- 8500 гривень. ( а.с. 9- 10)

Таким чином, суд, встановивши те, що відповідач отримує заробітну плату та має можливість сплачувати кошти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка навчається й потребує допомоги, однак в добровільному порядку такої допомоги в достатньому обсязі їй не надає, дійшов обґрунтованого висновку про зобов'язання ОСОБА_3 утримувати позивача на період навчання до досягнення нею двадцяти трьох років.

При цьому, враховуючи, що середньомісячний дохід відповідача складає 16601,47 гривень, 1/8 частина від даної суми складає 2075, 18 гривень.

Отже, визначаючи аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3, суд обґрунтовано виходив з того, що аліменти у даному розмірі відповідає потребам позивача у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.

У свою чергу, відповідно до статті 13 ЦПК України , суд не розглядав питання щодо матеріальних зобов'язань матері позивачки ОСОБА_6 перед своєю матір'ю ОСОБА_5, оскільки позивач не посилався на дані обставини та не надавав відповідних доказів. З відзиву відповідача вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Що стосується апеляційних вимог позивача про ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

04.07.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача.

Ухвалою судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25.07.2018 року відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою ОСОБА_2 та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до частини 2 статті 49 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2018 року, до початку підготовчого засідання, позивачка зменшила розмір позовних вимог, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/8 частини від доходів відповідача, щомісячно, про що ОСОБА_2 надана письмова заява. ( а.с.37)

Відповідач визнав зменшені позовні вимоги до нього, та письмово погодився про стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі 1/8 частини його доходів щомісячно. (а.с.38)

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, з оглядом на вимоги частини 2 статті 49 та частини 3 статті 200 ЦПК України, суд першої інстанції за результатами підготовчого провадження 19 вересня 2018 року ухвалив рішення в межах заявлених та визнаних відповідачем вимог.

У свою чергу, відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Водночас, відповідно до частини 6 даної статті, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, позивач скористався своїм правом на зменшення позовних вимог, іншої заяви про збільшення позовних вимог до суду першої інстанції не надавав, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для вирішенням спору поза межами заявлених позивачем вимог, що відповідає принципу диспозитивністі цивільного судочинства. ( частина 1 статті 13 ЦПК України)

Апеляційний суд, у свою чергу, не розглядає позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У свою чергу, позивач не позбавлений права, за наявності підстав, передбачених ст. 199,200,182 Сімейного кодексу України, пред'явити позов до відповідача про зміну розміру аліментів на своє утримання у зв'язку з навчанням.

Отже, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги , судова колегія погоджується з висновками суду щодо задоволення позову у повному обсязі, тобто, в межах заявлених вимог, а доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального права є безпідставними.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є безумовною підставою для скасування рішення у справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381,382 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 13 листопада 2018 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

Пономарьова О.М.