Справа № 274/4966/17
Провадження № 2/0274/969/18
Рішення

Іменем України

09.02.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просить суд розірвати зареєстрований 03.03.1999 року в Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ,шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, актовий запис № 237.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2400 грн., щомісячно , до повноліття дитини, починаючи з дня звернення до суду, та на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2200 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду.

В обґрунтування пред"явлених вимог посилається на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач ОСОБА_2 не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків , не дбав про взаємоповагу один до одного. Ставлення відповідача до родини, зловживання спиртними напоями та непристойна поведінка привели до розладу і фактичного припинення сімейних відносин. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім"ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов"язку щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, тому також просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти в судовому порядку.

В підготовче судове засідання сторони не з"явилися . Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем , а також стягнути аліменти згідно відзиву відповідача.

Відповідач в підготовче судове засідання не з"явився. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в межах поданого відзиву.

Заяви сторін долучені до матеріалів справи.

26.01.2018 року на адресу Бердичівського міськрайонного суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 згідно якого він зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Вказав, що дружина під впливом емоцій постійно хотіла розлучитися, навіть зверталася з відповідно заявою до суду, однак після його прохань та адекватного оцінювання дійсності , забирала заяву із суду і вони продовжували жити як нормальна родина, ведучи спільний побут, виховуючи двох дітей.

Зазначив, що інформація, яка викладена в позовній заяві не відповідає дійсності. Він, як священнослужитель , намагався бути духовним наставником у родині. В його житті ніколи не могли бути такі речі, як зловживання спиртними напоями, а лише в мірі допустимого, та розумного, більше року він не вживає алкоголь, а непристойна поведінка взагалі йому не притаманна. Домашнє господарство , всі сімейні права і обов"язки , були розподілені між ними і виконувались при ведені спільного побуту. На ньому був обов"язок матеріального забезпечення сім"ї , її утримання.

Щодо обов"язку сплачувати аліменти на утримання дітей, вказав, що навіть проживаючи окремо не перестає допомагати своїм дітям. Пропонував дружині виконувати свої обов"язки щодо утримання дітей в переважній більшості в натуральній формі ( іжею, одягом , оплатою навчання, лікування та відпочинку). Проте позивачку не влаштовує такий спосіб утримання дітей, вона вимагає встановити виключно грошову форму їх забезпечення. Просить суд врахувати, що він ніде не працює, є священиком та здійснює богослужіння в церкві, що не є прибутковою справою, а інших джерел надходжень він не має.

Враховуючи вище викладене просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 до нього задовольнити частково. В частині вимог щодо розлучення просить позов задовольнити, щодо стягнення аліментів просить стягнути з нього аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони 03.03.1999 року зареєстрували шлюб у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області , про що зроблено відповідний актовий запис № 237 ( а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають дочку _ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина - ОСОБА_4 , 05.06.2003 ( а.с.8-9).

Згідно Указу керуючого Житомирського Єпархією від 06.04.2000 року відповідач є настоятелем в Свято-Дмитріївському храмі с. Гришківці Бердичівського округу Житомирської єпархії.

Як вбачається з відповіді , наданої Державною фіскальною службою України , Головним управлінням ДФС у Житомирській області , Українська Православна Свято-Дмитрівська церква включена до реєстру неприбуткових установ та організації з ознакою неприбутковості 0013.

Зі змісту позовної заяви та поданого відповідачем відзиву вбачається, що сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу , суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 180 , ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу матері. батька або у твердій грошовий сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд приймає до уваги доказі надані відповідачем , що він немає заробітку, не спроможний сплачувати аліменти в розмірі , зазначеному позивачкою в позовній заяві.

Згідно подано відзиву відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, СК України визначено лише два способи стягнення аліментів : у частці від заробітку та у твердій грошовій сумі. Законодавством не передбачена можливість визначення розміру аліментів у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи ту обставину, що відповідач згідно поданого ним відзиву позовні вимоги в частині аліментів визнав частково, позивачка погодилася з таким визнанням позовних вимог, а також те, що ОСОБА_2 є молодою, працездатною людино, інших утриманців немає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 930 грн., щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК УКраїни судові витрати покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,189,197-200,206,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112,181,183 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області 03.03.1999 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 237 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3 Нікіти , ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі по 930 грн., щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з 27.11.2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

сторони :

позивачка : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_1.

відповідач : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 09.02.2018 року.

Головуючий