Справа № 459/742/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/811/110/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника Управління виконавчої дирекції Фонду

соціального страхування України у Львівській області

- Тодорович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Червонограді Львівської області, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, про стягнення страхових сум по встановленню пам'ятника,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 у березні 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 12 700,00 грн., що становлять суму понесених нею витрат на встановлення пам'ятника ОСОБА_4 На обґрунтування позову послалася на те, що 12.02.1983 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 Останній у цей час працював підземним гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем під землею шахти імені «25 з»їзду КПРС». Його зайнятість на підземних роботах на шахтах становила 25 років, що і призвело до настання професійних захворювань -хронічного бронхіту та хронічного радикуліту. Вказує, що у березні 2006 року її чоловік визнаний інвалідом III групи від професійного захворювання з втратою 60% профпрацездатності і був звільнений з роботи у зв'язку з переходом на пенсію по інвалідності. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Причиною смерті останнього визнано обструктивне захворювання легень, що викликало незворотні зміни з боку серця, тобто захворювання, визнане раніше професійним. Вказує, що самостійно здійснила всі витрати на поховання чоловіка та встановила пам'ятник. Загальна сума документально підтверджених витрат на встановлення пам'ятника становить 12 700,00 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила позивач ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що ухвалюючи рішення, суд не надав оцінки доказам в сукупності, а саме довідці МСЕК від 21.09.2006 року та висновку судово-медичної експертизи №099/2014 про причини смерті її чоловіка. Вважає, що судом безпідставно взята до уваги довідка МСЕК від 08.07.2015 року про те, що причинниий зв'язок смерті її чоловіка з профзахворюванням не встановлено, однак суд не врахував, що причинний зв'язок при видачі вказаної довідки не досліджувався взагалі, або дослідження проведено без врахування висновку експерта-паталогоанатома. Судом не взято до уваги, що відповідач не оспорював наданий суду висновок судмедексперта, а отже погодився з тим, що він є доказом причинного професійного захворювання з смертю. Вказаний висновок узгоджується з вимогами п.8 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за яким причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів». Відтак суд вирішив справу однобічно та не застосував закон, який підлягав до застосування. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача Тодорович О.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, покликаючись на недоведеність причинного зв'язку смерті ОСОБА_4 з наслідками раніше отриманого професійного захворювання.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 12.02.1983 року (а.с. 18).

ОСОБА_4 працював на шахтах підземним гірничим робітником, що підтверджується копією трудової книжки останнього (а.с. 14-17).

Згідно з копією довідки МСЕК серії ЛВА-2 №014572 від 21.09.2006 року ОСОБА_4 безтерміново встановлено 60% втрати професійної працездатності, у зв'язку з професійним захворюванням - 45% хронічний радикуліт, 15% хронічний бронхіт (а.с. 11).

Відповідно до копії довідки МСЕК серії ЛВА-1 № 255776 від 15.03.2006 року ОСОБА_4 встановлено безтерміново III групу інвалідності (а.с. 12).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 44 від 21.02.2017 року позивач понесла витрати на встановлення пам'ятника ОСОБА_4 у розмірі 12 700,00 грн. (а.с. 7, 8).

Відповідно до ч.7 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 28.12.2014 року №77-VIII у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2001 року № 826 цей Порядок регулює питання проведення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд) витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого у разі його смерті від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг. Факт наявності нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання засвідчується документами, передбаченими Положенням про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях. Витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.8 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі якщо смерть потерпілого, який одержував щомісячні страхові виплати, настала внаслідок ушкодження здоров'я від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, розмір щомісячної страхової виплати особам, які мають на це право, встановлюється виходячи з розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Порядок розгляду питань про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом передбачено Інструкцією про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України 15.11.2005 № 606 (далі - Інструкція), відповідно до якої функції щодо встановлення такого причинного зв'язку покладено на МСЕК.

П.1 Інструкції передбачено, що причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом - зв'язок, який можна встановити між перебігом професійних захворювань (отруєнь) або наслідками трудового каліцтва з урахуванням форми, стадії, тяжкості функціональних порушень, розвитку ускладнень за життя, патоморфологічними та гістологічними змінами в органах та системах організму, що виявлені під час розтину, та настанням смерті.

Пунктом 3 Інструкції передабчено критерії визначення причинного зв'язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом:

перебіг основного і супутніх захворювань, що підтверджуються клініко-інструментальними методами обстеження, висновками спеціалізованих лікувально-профілактичних закладів, результатами патолого-анатомічного або судово-медичного дослідження (якщо вони були проведені) ;

ускладнення професійного захворювання (отруєння), трудового каліцтва, час їх настання та ступінь тяжкості, що підтверджені клініко-інструментальними методами обстеження за життя у лікувально-профілактичному закладі або висновками лікарів відповідного профілю з урахуванням етіопатогенетичного зв'язку ускладнень з основним захворюванням та безпосередньою причиною смерті ;

можливість регресування чи прогресування окремих форм професійної патології з моменту припинення дії шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища.

Згідно з копією довідки МСЕК серії 10 ААА № 001832 від 08.06.2015 року причинний зв'язок смерті ОСОБА_4 з професійним захворюванням не встановлено (а.с.28).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд вірно виходив з того, що обов'язок відшкодувати витрати на поховання потерпілого слід покласти на Фонд лише у тому випадку, якщо смерть потерпілого настала за наслідками отриманого нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що в свою чергу, підтверджується висновком спеціальних медичних закладів, проте такий причинний зв'язок наявним у матеріалах справи висновком МСЕК не встановлено.

Висновок судово-медичного експерта № 099/2014 наданий на підставі постанови слідчого СВ Червоноградського МВ ГУМВСУ від ІНФОРМАЦІЯ_1 року про те, що причиною смерті ОСОБА_4 стало захворювання - хронічна обструктивна хвороба легенів, яка викликала незворотні зміни з боку серця, переважно правої його половини (хронічне легеневе серце) і привела до розвитку легенево-серцевої недостатності, не є належним та допустимим доказом наявності причинного зв'язку смерті потерпілого з професійним захворюванням.

Як убачається з листа Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» № 478 від 06.11.2017, Актом № 7 визначення причинного зв'язку смерті ОСОБА_4 з професійним захворюванням від 08.06.2015 Обласною МСЕК № 1 встановлено основний діагноз причини смерті: легенево-серцева недостатність. Патогенне обґрунтування висновку комісії: по даних амбулаторної картки в останні роки життя ОСОБА_4 перебіг професійного захворювання легень проходив стабільно без прогресування та ускладнення та не міг призвести до летального результату (а.с.78-79).

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 12.11.2018р.

Головуючий

Судді