УХВАЛА

26.01.2018 року Провадження №4-с/425/4/18

Справа №425/2879/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Вада Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що маючи намір продати належну їй на праві власності квартиру за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, пр. Московський,

29-а, кв. 59, вона дізналася від нотаріуса, що на неї накладено арешт за рішенням посадових осіб Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Згідно відповіді начальника зазначеного відділу, арешт на квартиру було накладено в рамках виконавчого провадження № 11234890, за виконавчим листом № 2-1700 від 05.01.2009 року, виданим Рубіжанським міським судом Луганської області, про стягнення з неї та

ОСОБА_2 на користь «Укрсоцбанку» боргу у розмірі 13 251,04 грн., однак

06.12.2010 року було винесено постанову про повернення вказаного виконавчого листа стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», однак арешт з квартири знятий не був, та в даний час зазначений виконавчий лист на виконанні у відділі не перебуває.

У звязку з тим, що виконавче провадження фактично завершено, просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо невжиття заходів з приводу скасування арешту з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, в рамках завершеного виконавчого провадження, та скасувати арешт з зазначеної вище квартири.

Представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечувала та пояснила, що на виконанні у відділі з 04.02.2009 року знаходився виконавчий лист № 2-1700 від 05.01.2009 року, виданий Рубіжанським міським судом Луганської області, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь «Укрсоцбанку» заборгованості у сумі

13 251, 04 грн. В ході примусового виконання державним виконавцем було накладено арешт на квартиру заявника за адресою: АДРЕСА_1, а 06.12.2010 року винесено постанову про повернення вказаного виконавчого листа без виконання, виконавче провадження передано до архіву та знищено відповідно до вимог порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. До цього часу зазначений виконавчий лист на виконання не надходив. Посилаючись на

ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначила, що у державного виконавця на теперішній час відсутні законні підстави для зняття арешту з майна позивача, оскільки відсутні документи, які б підтверджували сплату заборгованості за вказаним виконавчим листом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Суд, заслухавши думку учасників справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає вимоги скарги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання скарги) скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник дізналася про порушення її прав 23.10.2017 року з відповіді начальника Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

№ 24215 (а.с. 15), а до суду зі скаргою звернулася поштою 02.11.2017 року (а.с.20), тобто в межах десятиденного строку.

Відкриття провадження по вказаній справі та початок її розгляду відбувалися за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03.08.2017 року.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147 -VIII, викладено у новій редакції Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України).

Цей закон набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме, - з 15.12.2017 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту (а.с.6-7).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується технічним паспортом від 17.12.2007 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.12.2007 року № 17162604 та договором купівлі-продажу квартири від 07.06.1996 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1227(а.с. 8-13).

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від

24.12.2008 року з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Луганської обласної філії АКБ СР «Укрсоцбанк» суму боргу у розмірі 13 090,14 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.63-64).

Згідно відповіді начальника Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 23.10.2017 року за № 24215, виконавчий лист № 2-1700 від 05.01.2009 року, виданий Рубіжанським міським судом Луганської області, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь «Укрсоцбанку» заборгованості у сумі

13 251, 04 грн. перебував на виконанні у відділі з 04.02.2009 року, ВП № 11234890, однак 06.12.2010 року державним виконавцем повернуто виконавчий лист стягувачу без виконання, а матеріали виконавчого провадження передано до архіву та знищено відповідно до вимог порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Станом на 28.09.2017 року вищезазначений виконавчий лист на примусове виконання не надходив (а.с.15-16).

На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 09.01.2018 року № 110119591 вбачається, що на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції від 08.12.2009 року

ВП № 11234890 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9324204) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 57).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»

(в редакції, що діяла на час повернення виконавчого документа) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час повернення виконавчого документа) разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Під час повернення виконавчого документа дані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» виконані не були, у звязку із чим тривалий час питання про зняття арешту не вирішено.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не скасовано арешт майна боржника, всупереч норм законодавства, що суттєво порушує права останнього.

Відповідно до ст. 16 ЦК загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною 2 статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Жодних доказів наявності на теперішній час на примусовому виконанні виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на час звернення зі скаргою до суду та на момент постановлення цієї ухвали, представником відділу або ПАТ «Укрсоцбанк» до суду не надано, хоча судом двічі надсилалися запити банку (а.с. 33, 37), однак відповіді на адресу суду не надійшло, повторно на виконання до Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області виконавчий лист не надходив, а також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається заявник у скарзі.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції від 08.12.2009 року у виконавчому провадженні № 11234890 підлягає скасуванню, оскільки жодного виконавчого провадження станом на цей час, де боржником є заявник, у відділі не перебуває, а тому скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 258-261, 268, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо невжиття заходів з приводу скасування арешту з нерухомого майна, а саме квартири за адресою: Луганська область, м. Рубіжне,

АДРЕСА_2, в рамках завершеного виконавчого провадження.

Зобов'язати державного виконавця (іншу посадову особу) Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвала суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2018 року.

Суддя Є.О. Романовський