Справа № 456/434/18
Провадження № 6/456/35/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий справу за поданням старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, в обґрунтування якого покликається на те, що боржник ОСОБА_2 не виконує рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2015 р. про стягнення коштів, на виклики до державної виконавчої служби не зявляється, згідно інформаційних довідок права власності на нерухоме та рухоме майно немає, кошти на рахунках в установах банків відсутні, пенсію не отримує, працює за цивільно-правовим та трудовим договором. Станом на 05.02.2018 р. боржником проведено часткове погашення боргу в сумі 5000 грн., залишок заборгованості становить 192243,01 грн.

В судовому засіданні старший державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 подання підтримала та навела мотиви аналогічні, викладеним в клопотанні, просить його задоволити.

07.02.2018 р. на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_2 на подання державного виконавця, в якому боржник просить суд врахувати, що державним виконавцем в поданні не обґрунтовано та не підтверджено факту умисного ухилення боржника від виконання судового рішення, звертає увагу, що він працює на підставі цивільно-правового та трудового договорів, частково сплатив заборгованість в сумі 21900,00 грн. та покликаючись на правові позиції Верховного Суду України просить в задоволенні подання відмовити.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Оглянувши матеріали подання, заслухавши думку державного виконавця Дидик Н.І. суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 441 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1ЦПК України, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Громадянину України може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють невиконані зобов'язання аж до виконання зобов'язань (ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України»).

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець ВДВС вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобовязань за рішенням про стягнення заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, насамперед, повинен встановити факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду про стягнення заборгованості.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись доказами, на які державний виконавець ВДВС повинен посилатись в поданні, а належні та допустимі докази ухилення боржника слід безпосередньо надавати суду.

Так, під ухиленням від виконання зобовязань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

З долучених до матеріалів подання документів вбачається, що на виконанні Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває наказ Господарського суду Львівської області, виданий 21.09.2015 р. у справі №914/2048/15 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у сумі 197243,01 грн. 08.09.2017 р. відкрито виконавче провадження.

Як вбачається з подання підставою для звернення державного виконавця слугували: ухилення боржника та невиконання рішення Господарського суду Львівської області від 08.09.2015 р. про стягнення коштів, неявка боржника до державної виконавчої служби, відсутність майна та грошових коштів.

Суд вважає, що державним виконавцем, як в поданні, так і під час розгляду справи по суті не доведено факт ухилення боржника від виконання рішення, державним виконавцем в поданні, зокрема зазначено, що боржник частково сплатив кошти в сумі 5000 грн., працює за цивільно-правовим та трудовим договором.

Крім того, слід вказати, що сама по собі заборгованість не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобовязання.

Так, відповідно до висловленої Верховним Судом України позиції щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, означає з обєктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Суд вважає, що саме невиконання боржником самостійно зобовязань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обовязків.

Крім цього, в матеріалах подання немає жодних актів державного виконавця чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу, не наведено будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобовязань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом державного виконавця тощо.

Також у матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобовязання, чи у нього є на це обєктивні причини, а тому подання є передчасним.

Разом з тим, сам по собі виїзд за межі України боржника не зумовлює неможливість виконання останнім зобовязання перед стягувачем, а докази щодо наміру ОСОБА_2 виїхати за межі України на постійне місце проживання державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в поданні не зазначені.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3