Справа №751/5596/18
Провадження №2/751/1352/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Чернігівторф» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування завданої моральної шкоди, -

встановив:

15 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Чернігівторф», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 26-28), просить стягнути з відповідача на свою користь вихідну допомогу згідно ст. 44 КЗпП України в розмірі 14868,99 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 283966,84 грн. та відшкодування завданої йому моральної шкоди в сумі 7000,00 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 05.11.2012 року працював у державному підприємстві «Чернігівторф» на посаді інженера з охорони праці. Відповідно до наказу підприємства №22 від 05 квітня 2018 року його було звільнено з посади начальника виробничо-технічного відділу за власним бажанням з підстав порушення законодавства про працю згідно ч.3 ст. 38 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати у сумі 45351,80 грн. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості по заробітній платі він отримав відповідь про те, що внаслідок відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися з ним по вищезазначеній заборгованості. Остаточна сума заборгованості по заробітній платі на день подання позовної заяви становила 40888,28 грн. На даний час підприємство виплатило йому заборгованість по заробітній платі, остання виплата була 29 серпня 2018 року. Відповідно до ст. 44 КЗпП України на сьогодні йому не виплачена сума вихідної допомоги в розмірі 14868,99 грн. При звільненні не були виплачені належні йомуі суми, тому вважає, що на підставі ст.117 КЗпП України на його користь повинен бути стягнутий середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Також вважає, що незаконними діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що з вини відповідача не отримав належні йому кошти, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя За період, що відповідач не виплатив позивачу зароблені кошти, позивач хворів, змушений був позичати кошти у інших осіб. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в сумі 7000 грн. Вказує, що не визнання відповідачем його позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення та моральної шкоди є грубим порушенням законодавства про працю та колективного договору підприємства.

17.09.2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 23), в якому зазначає, що розрахунок по невиплаченій заробітній платі позивачу проведений повністю та визнає частково позовні вимоги по невиплаченій вихідній допомозі у сумі 14868,99 грн. Вини підприємства в несплаті боргу немає, так як це склалося не з вини підприємства, на їхні рахунки накладений арешт відділом ДВС. Щодо стягнення моральної шкоди, просять суд застосувати засади розумності та справедливості, оцінюючи доводи позивача обґрунтованості спричинення моральних страждань останньому.

Представник позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення вихідної допомоги. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Додатково зазначив, що на даний час накладений арешт на рахунки підприємства в установах банків і тому ДП «Чернігівторф» не в змозі вчасно погасити заборгованість перед позивачем в добровільному порядку.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05.04.2018 року ОСОБА_3 був звільнений з посади за власним бажанням, з підстав порушення законодавства про працю згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 4-5).

Згідно довідки від 14.09.2018 року № 278 залишок боргу станом на 14.09.2018 року залишок боргу складає 14868,99 грн. сума одноразової допомоги. Вихідна допомога 14868,99 грн. виплачена. З даної довідки також вбачається, що остання виплата заборгованості перед позивачем відповідачем була проведена 29.08.2018 року (а.с. 25).

Згідно довідки від 20.07.2018 року № 224, сума одноразової допомоги згідно п. 7.10 Колективного договору, яка підлягає виплаті ОСОБА_3, становить 14868,99 грн. (а.с. 7).

Згідно довідки від 20.07.2018 року № 225 середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 становить 295,58 грн. (а.с. 7а).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, відповідач порушив права позивача на своєчасне отримання вихідної допомоги, що передбачено п. 7.10 Колективного договору, ст. 116 КЗпП України, а отже сума одноразової допомоги підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.04.2018 р. по 29.08.2018 р. в сумі 28966,84 грн. (кількість робочих днів з дня звільнення 06.04.2018 р. по 29.08.2018 р. 98 робочих днів; середньоденна заробітна плата складає 295,58 грн.; 295,58 грн. х 98 р. д. = 28966,84 грн. ).

Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги обсяг моральних страждань позивача, втрату нормальних життєвих звязків з іншими особами, додаткові зусилля, прикладені позивачем для забезпечення достатніх умов проживання, а тому приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково і стягнути з Державного підприємства «Чернігівторф» на користь ОСОБА_3 відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 1000 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати - 704 грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 352, 430 ЦПК України, ст.ст. 44, 47, 116, 117, 237-1 КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Державного підприємства «Чернігівторф» про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування завданої моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Чернігівторф» (, адреса: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 35-А) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 14000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) суму одноразової допомоги в розмірі 14868 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 99 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Чернігівторф» (, адреса: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 35-А) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 14000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 квітня 2018 року по 29 серпня 2018 року в сумі 28966 (двадцять вісім тисяч девятсот шістдесят шість) грн. 84 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Чернігівторф» (, адреса: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 35-А) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 14000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Чернігівторф» (, адреса: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 35-А) на користь держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко