Ухвала

8 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 273/175/16-ц

провадження № 61 - 1753 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2016 року у складі судді Михалюка О. П. та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Кочетова Л. Г., Товянської О. В., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, застосування наслідків недійсності одностороннього правочину шляхом визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що у 1951 році чоловік позивача - ОСОБА_6 збудував будинок АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що вони з чоловіком мали похилий вік, хворіли, потребували стороннього догляду та допомоги, доглядати їх погодилася сестра позивача - ОСОБА_5, за умови, що житловий будинок залишиться їй у власність. 1 квітня 2011 року ОСОБА_6 склав заповіт на користь відповідача, а вона після смерті чоловіка, вважаючи, що досягла домовленості про здійсненню за нею догляду відповідачем, 10 січня 2012 року відмовилася від прийняття спадщини на частину будинковолодіння. Відповідач ОСОБА_5, отримавши свідоцтво про право на спадщину, у серпні 2013 року виїхала в Росію, залишивши її без догляду, таким чином свою обіцянку не виконала.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 просила визнати її відмову від прийняття спадщини від 10 січня 2012 року недійсною, оскільки вона вчинена під впливом помилки; застосувати правові наслідки недійсності одностороннього правочину шляхом визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину та визнання за нею права власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме, житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки позивачем не доведено, що на момент написання заяви про відмову від спадщини мала місце помилка відносно природи правочину, або прав і обов'язків сторін.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

У листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року, в якій заявник просить скасувати зазначені судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними і несправедливими; заявник припустився помилки під час вчинення відмови від спадщини і ця помилка пов'язана з поведінкою відповідача; нотаріус посвідчуючи заповіт ОСОБА_6 допустив порушення вимог закону; сторонами справи була досягнута домовленість про те, що відповідач бере на себе зобов'язання по догляду та утриманню ОСОБА_4; нотаріус не роз'яснив заявнику усі вимоги закону у процесі оформлення її заяви про відмову від обов'язкової частки у спадщині ОСОБА_6

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 3 жовтня

2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано Верховному Суду вказану цивільну справу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, застосування наслідків недійсності одностороннього правочину шляхом визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик