АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2017 року, головуючого першої інстанції судді Гаврилюк С.М. по справі № 639/8968/16-ц за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «ХТМ») звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В обґрунтування зазначено, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення XXIV літ. «А-9» загальною площею 17,80 кв.м, на першому поверсі 1-го під'їзду в житловому будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, теплопостачання якого здійснює КП «ХТМ».

01.04.2011 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та КП «ХТМ» укладено договір № 13771 на купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді в приміщення відповідача за адресою: АДРЕСА_1. КП «ХТМ» здійснило подачу теплової енергії відповідачу по о/р 17710-8931 в повному обсязі. На підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач не сплачує рахунки, чим завдано збитки КП «ХТМ». Борг за неналежне виконання договірних обов'язків становить 35860,67 грн., який складається із заборгованості за послуги теплопостачання - 18948,94 грн., суми інфляційних витрат - 7048,60 грн., 3 % річних - 909,67 грн., пені - 8953,46 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «ХТМ» вартість спожитої теплової енергії в розмірі 18948,94 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «ХТМ» пеню, інфляційні витрати та 3 % річних у розмірі 16911,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «ХТМ» судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що вона не була присутня при ухваленні оскаржуваного рішення, а тому не мала змоги надати свої пояснення та заперечення.

Пояснює, що вона відчужила вищезазначене приміщення, шляхом укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 15.01.2015 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за № 77, право власності на нежитлове приміщення перейшло ОСОБА_4, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів. Отже, споживачем послуг являється ОСОБА_4

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з виниклої заборгованості ОСОБА_2 за послуги з теплопостачання.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 04.08.2008 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3906, ОСОБА_2 на праві власності належить нежиле приміщення XXIV літ. «А-9», загальною площею 17,80 кв.м, на першому поверсі 1-го під'їзду в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14), що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 15).

01.04.2011 року між фізичною особою ОСОБА_2 та КП «ХТМ» укладено договір № 13771 на купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді в приміщення відповідача за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-13).

Відповідно до положень п. 10.4 Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією стороною.

Таких заяв від відповідача не надходило, а тому договір вважався пролонгованим.

КП «ХТМ» здійснило подачу теплової енергії відповідачу по о/р 17710-8931 в повному обсязі, що підтверджується актом № 177/407 від 02.10.2013 про включення опалення підписаного сторонами, актом обстеження системи теплопостачання об'єкта № ОНОТ/717 під 28.11.2013, актом № 177/12 від 18.02.2014 про відключення гарячого водопостачання підписаного сторонами, актом № 177/930 від 09.04.2014 про відключення опалення підписаного сторонами, актом № 177/1755 від 22.10.2014 про включення опалення підписаного сторонами, актом № 177/2716 від 14.04.2014 про відключення опалення підписаного сторонами, актом № 177/3620 від 10.10.2015 про включення опаленим підписаного сторонами та актом № 177/4596 від 05.04.2016 про відключення опалення підписаного сторонами (а.с. 19-26), на підставі чого за кожен розрахунковий період ОСОБА_2 були направлені платіжні рахунки-фактури № 17710-8931 про сплату за спожиту теплову енергію (а.с. 31-47). Таким чином, відповідач є абонентом КП «ХТМ» та користується послугами з теплопостачання.

Згідно до розрахунку заборгованості позивача, який був перевірений судом, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, оскільки оплату за даний вид комунальних послуг в повному обсязі не здійснює, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з січня 2011 року по вересень 2016 року в розмірі 18948 гривень 94 копійок (а.с. 58).

19.05.2015 року відповідачу була направлено письмові вимоги про сплату вартості спожитої теплової енергії, однак, жодної відповіді позивачем отримано не було та на теперішній час відповідач заборгованість не сплатила.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб'єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальна організація - суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 19, 24, 25 Закону передбачено, що споживач або суб'єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 24 Закону споживач теплової енергії зокрема має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів.

Основними обов'язками споживача теплової енергії зокрема є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Як вбачається з позовної заяви КП «ХТМ» заборгованість за теплопостачання за вищевказаною адресою виникла за період з 01.01.2014 року по 30.09.2016 року.

Матеріали справи містять копію договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 15.01.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5, який діяв на законних підставах від імені ОСОБА_2, продав ОСОБА_4 нежиле приміщення, XXIV літ. «А-9» загальною площею 17,80 кв.м, на першому поверсі 1-го під'їзду в житловому будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 165-166).

Таким чином, власником зазначеного нежилого приміщення з 15.01.2015 року є ОСОБА_4, у ОСОБА_2 не виникло зобовязань по сплаті за послуги позивача у наступні періоди.

З листів КП «ХТМ» на адресу ОСОБА_2 від 10.02.2015 року, 02.06.2015 року та 14.06.2016 року (а.с. 27-29) не можливо зробити висновок про розмір заборгованості, яка виникла за період 01.01.2014 року - 15.01.2015 року, оскільки наведені у листах відомості суперечать наданим позивачем рахункам-фактурам (а.с. 31-47) з огляду на наступне.

З цих рахунків-фактур вбачається, що на особистому рахунку на ім'я ОСОБА_2 існувала заборгованість і станом на 01.01.2014 року.

Зазначені рахунки-фактури передбачають перерахунок у тому числі і в бік зменшення.

Вказані обставини не враховані у актах звернення (а.с. 48-50).

Оскільки ОСОБА_2 з 15.01.2015 року не є споживачем послуг КП «ХТМ» з неї не може бути стягнена заборгованість за надані послуги з моменту укладення договору купівлі-продажу нежилого приміщення.

Також слід зазначити, що оскільки з розрахунків заборгованості, наданих позивачем, неможливо зробити висновок стосовно заборгованості за період 01.01.2014 року - 15.01.2015 року, сума заборгованості за цей період також не підлягає стягненню з ОСОБА_2

У судові засідання, які призначалися судом апеляційної інстанції представник позивача не з'явився, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.02.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна