Справа № 724/1635/17
Провадження № 2/724/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позову зазначає, що вироком Хотинського районного суду від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, у звязку з чим призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 року не вчинить нового злочину. Крім того, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016р.

Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синця по боковій поверхні живота зліва в проекції клубової кістки, синець попередньо-зовнішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, неповний перелом верхньої третини діалізу лівої ліктьової кістки, які відповідно до висновку експерта №1163 від 06.09.2017р. відносяться до тілесних ушкоджень легких та середнього ступеню тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоровя.

Таким чином, позивач стверджує, що йому заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Загалом матеріальна шкода, за розрахунком позивача, становить 9401,80 грн., яка складається з наступного:

401,80 грн. витрачених на лікування;

5000,00 грн. витрачених на оплату роботи працівника по найму для роботи в особистому селянському господарстві;

4000,00 грн. витрачених на оплату послуг адвоката, який представляв інтереси ОСОБА_1 на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, а також надання юридичної допомоги у зверненні до суду в цивільному судочинстві з даною позовною заявою.

Крім того, після нанесення ОСОБА_3 позивачу тілесних ушкоджень стан здоровя позивача значно погіршився, у звязку з чим він не може повернутися до звичного ходу його життя, перебуває у постійному стресі від того, що у нього можуть залишитися наслідки від травм, змушений витрачати свій час і кошти для відновлення свого здоровя. Таким чином, позивач стверджує, що пережив стрес та продовжує його відчувати і надалі, а тому на його думку моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях становить 30000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, вважають їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. У відзиві на позов зазначили, що відповідач визнає позовні вимоги в частині понесених витрат на лікування в сумі 401,80 грн. та 1000 грн. моральної шкоди. При цьому пояснює, що позивач не звертався до відповідача з вимогою відшкодування йому шкоди, як на досудовому слідстві, так і під час розгляду справи в суді. Крім того, під час розгляду справи в суді в порядку кримінального судочинства відповідач повністю визнав свою вину і привселюдно вибачився перед позивачем за скоєне. Щодо понесених судових витрат пояснює, що у позивача була можливість звернутися до Кельменецького місцевого центру з надання вторинної правової допомоги для призначення адвоката за рахунок держави. Також зазначає, що позивачем не надано суду доказів оплати найманої праці, зокрема укладеного з такою особою трудового договору чи цивільно-правової угоди. Крім того, на думку відповідача, позивачем не доведено факту душевних страждань, погіршення здібностей або позбавлення його можливості їх реалізації. При визначенні розміру моральної шкоди просить суд врахувати, що відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, досить часто хворіє і змушений лікуватись, внаслідок своє інвалідності не може знайти собі роботу, тому єдиним джерелом доходів для нього є пенсія по інвалідності в розмірі 1452 грн.; відповідач проживає разом із дружиною, яка теж є інвалідом ІІІ групи і теж часто хворіє; у відповідача немає іншого джерела доходів, ніж своя пенсія і пенсія дружини; відповідач з метою покриття витрат на лікування отримав кредитні кошти в ПАТ «Приватбанк» і на даний час існує заборгованість в сумі 4764,81 грн.; відповідач позитивно характеризується по місцю проживання.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, пояснення свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.10.2017р. у справі №724/1440/17, кримінальне провадження №0000257 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 року не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обовязки. Звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію» від 22.12.2016р.(а.с.4).

Зокрема судом встановлено, що 07 червня 2017 року близько 20:00 години, в с. Анадоли Хотинського району Чернівецької області, ОСОБА_3, маючи умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих та триваючих неприязних відносин, з приводу протиріч по веденню особистого селянського господарства, вчинив конфлікт з ОСОБА_1, під час якого наніс один удар металевим прутом в ліву руку та один удар металевим прутом в ліву частину бедра ОСОБА_1, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, фізичну біль та моральні страждання.

Згідно висновку експерта № 1163 д від 06 вересня 2017 року потерпілому ОСОБА_1 спричинено наступні тілесні ушкодження, синець по боковій поверхні живота зліва в проекції клубової кістки, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, синець попередньо-зовнішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, неповний перелом верхньої третини діалізу лівої ліктьової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров'я.

У звязку із заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_1 звертався до Хотинської центральної районної лікарні зв скаргами на болі в лівому ліктевому суглобі, набряк та загальну слабкість. Позивачу було призначено лікування: фіксуюча повязка по типу Дезо на 3-4 тижні; кальцемін №90, 1таблетка 3 рази на день; серата №30, 1 таблетка 3 рази на день. Повторна пацієнт звернувся до лікаря-травматолога через 10 днів, попередньо призначене лікування було продовжено (а.с.5).

Відповідно до довідки Хотинської районної аптеки №4 від 01.11.2017р. вартість медикаментів станом на 09.06.2017р. по 01.08.2017р. становить: кальцемін 1 упк. 30 таб. 74,40 грн. х2 = 148,80 грн.; серата 1 упк. 30 таб. 57,50 грн.х2=115 грн.; фіксуюча повязка по типу Дезо 138 грн. (а.с.6).

Згідно довідки Шировецької сільської ради від 18.09.2017р. №1696 в користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка та земельна ділянка пай на якій вирощує яблука, сливи, персики, абрикоси, груші (а.с.7).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації по вул. Грушевського, 7, с. Анадоли Хотинського району Чернівецької області та до його складу сімї входять: дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийомна донька ОСОБА_7, 2001р.н., що підтверджується довідкою Анадольської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 19.09.2017р. №227 (а.с.8).

Відповідно до довідки Анадольської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 19.09.2017р. №226 (а.с.9) за домогосподарством в якому проживає ОСОБА_5, 1980 р.н та члени її сімї знаходяться в користуванні земельні ділянки загальною площею 0.93 га, з них:

0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

0.68 га - для ведення особистого селянського господарства, на яких посаджено багаторічні насадження ( сливи, абрикоси).

Зі слів ОСОБА_5В вони також обробляють земельні ділянки у своїх родичів загальною площею 1.08 га для ведення особистого селянського господарства. У господарстві утримується чотири корови, свиноматка з і поросятами (8 голів), бичок, кури та гуси (25 голів).

09.06.2017р. між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання правової допомоги у кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_1 сплачує адвокату оплату за юридичну допомогу в сумі 2000,00 грн. участь на досудовому слідстві та 1000,00 грн. в суді першої інстанції (а.с.10).

Вищезазначені кошти були сплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується розрахунковими квитанціями №37 від 09.06.2017р. та 339 від 29.09.2017р. (а.с.11-12).

Крім того, 31.10.2017р. між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання правової допомоги під час провадження в цивільній справі в суді. Витрати на правову допомогу становлять 1000,00 грн.(а.с.13).

Будучи допитаним в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що влітку 2017 року, коли відповідач наніс йому травму, він був позбавлений можливості в повній мірі доглядати своє підсобне господарство та земельні ділянки. У звязку з цим він був змушений наймати працівника ОСОБА_8, який протягом місяця виконував його обовязки. При цьому позивач пояснив, що по можливості також виконував деякий обсяг роботи по догляду за домашнім господарством. Однак позивач точно не памятає розміру винагороди, яку він сплатив ОСОБА_8А за виконану роботу, зазначивши приблизно 6300 гривень. Також пояснив суду, що дуже сильно хвилювався з приводу отриманого ушкодження руки, яке лікує і по сьогоднішній день, не міг в повній мірі виконувати щоденну роботу, погано себе почуває і по сьогоднішній день.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що дійсно приблизно в липні 2017 року за домовленістю з позивачем виконував у нього дома роботу з догляду підсобного господарства, оскільки в позивача була зламана рука і він був позбавлений можливості виконувати будь-яку роботу. Всю його роботу виконував ОСОБА_8, за яку отримав грошові кошти в сумі 5000 гривень. В цей період ОСОБА_1 не виконував ніякої роботи.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є дружиною позивача без реєстрації шлюбу. Влітку 2017р., після отриманих ушкоджень руки її чоловік був позбавлений можливості виконувати роботу по догляду земельних ділянок, саду та домашнього підсобного господарства. За вказаних обставин вони були змушені найняти працівника, який би зміг виконувати роботу чоловіка. Згідно усної домовленості з ОСОБА_8, останній погодився протягом місця в них працювати, за що отримав грошові кошти в сумі 5000,00 грн. Також свідок ОСОБА_5 пояснила, що вони перебувають із відповідачем в неприязних стосунках.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали аналогічні свідчення та пояснили суду, що є сусідами як позивача, так і відповідача і їм відомо, що у позивача завжди виконують різного роду роботу наймані працівники, в тому числі ОСОБА_8 Однак ОСОБА_8 залучався до виконання роботи не лише протягом червня-липня 2017 року, а й раніше до того. Також їм відомо, що позивач самостійно виконував роботу по догляду за підсобним господарством, а саме здійснював вигін худоби на пасовище та з пасовища додому. Крім того, їм відомо, що ОСОБА_8 виконував роботу в саду позивача, стосовно підсобного господарства невідомо.

Відповідно до ст. 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

З наявних в матеріалах документів (а.с.5-6) вбачається, що вартість медикаментів, призначених позивачу становить 401,80 грн.

За таких обставин позов в частині стягнення матеріальної шкоди, яка була понесена позивачем на придбання ліків підлягає задоволенню в сумі 401,80 грн. При цьому судом враховується, що відповідач визнає позов в цій частині в повному обсязі.

Що стосується матеріальної шкоди, понесеної на оплату праці найманого працівника в розмірі 5000,00 грн. судом враховується наступне.

Позивач стверджує, що у звязку з отриманою травмою змушений був наймати для роботи в особистому селянському господарстві працівника, якому в період з 08.06.2017р. по 10.07.2017р. здійснив оплату в розмірі 5000,00 грн.

Суд критично відноситься до вказаних тверджень, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. При цьому судом враховується, що земельні ділянки обробляються членами сімї позивача та ними утримуються свійські тварини. Доказів на підтвердження того, що обробіток цих земельних ділянок потребує додаткової найманої праці матеріали справи не містять.

Покази свідка ОСОБА_12, є суперечливими, оскільки він не памятає точної суми оплати, яку виплатив ОСОБА_8 за виконану роботу. Крім того, ОСОБА_12 стверджує, що по можливості деяку роботу виконував, тоді як ОСОБА_8 пояснює, що весь обєм роботи виконував самостійно без допомоги ОСОБА_12 Яким чином сторони визначили розмір оплати саме в сумі 5000 гривень також пояснити не змогли, як і не змогли пояснити обсяг виконуваної роботи.

Судом звертається увага, що відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5000,00 грн. не обґрунтовані, а тому в їх задоволені слід відмовити.

Що стосується матеріальної шкоди в розмірі 4000,00 грн., понесеної на оплату послуг адвоката на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, а також надання юридичної допомоги при зверненні до суду в порядку цивільного судочинства, судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов'язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов'язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов'язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Положеннями ст. 120 КПК України встановлено, що витрати, повязані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку, що за своєю правовою природою понесені позивачем витрати пов'язані з оплатою послуг захисника в розмірі 3000,00 грн. в розумінні ст.118 КПК України, є процесуальними витратами, не відносяться до складу матеріальних вимог цивільного позову, їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні, тому питання про їх відшкодування підлягає вирішенню при розгляді кримінальної справи згідно ст. 124, 126 КПК України.

Також не є матеріальною шкодою витрати позивача на послуги адвоката в сумі 1000,00 грн. при зверненні до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ст. 133 ЦПК України є витратами, повязаним з розглядом справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 4000,00 грн. понесених на оплату послуг адвоката слід відмовити.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.

Згідно ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 та п. 2 ч. 2ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн. позивач зазначає, що після нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень стан здоровя позивача значно погіршився, він втратив повноцінне життя, постійно вживає ліки, важко переживає від того, що не може повноцінно доглядати своє підсобне господарство, за рахунок якого живе позивач та його родинна.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження, які призвели до тривалого розладу здоровя.

При цьому ОСОБА_1 переніс стресову ситуацію, пережив приниження честі та гідності, а також фізичний біль та страждання, які він зазнав у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я, він не міг нормально продовжувати активне громадське життя, вести звичайний спосіб життя та повноцінно працювати протягом певного періоду часу.

У звязку із наведеним, суд вважає, що в матеріалах справи наявні докази, які свідчать про те, що потерпілому ОСОБА_1 незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_3 було спричинено певні моральні страждання та фізичний біль.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг моральних страждань позивача, та приходить до висновку, що позивачу було спричинено моральну /немайнову/ шкоду, яку враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд оцінює у сумі 2000грн. і цю суму моральної шкоди належить стягнути з відповідача. При визначенні розміру моральної шкоди судом також враховано матеріальний стан відповідача, який є інвалідом ІІІ групи і часто хворіє (а.с.29-39).

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у звязку з чим з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 401,80 грн. та моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., завданої нанесенням тілесних ушкоджень. В решті частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, який необхідно стягнути в дохід держави в розмірі 70,02 грн. При цьому судом враховано ставки судового збору на момент звернення з позовом до суду, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги складаються з двох вимог, як майнового (стягнення матеріальної шкоди) так і немайнового характеру (стягнення моральної шкоди).

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія КР №222927, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5, матеріальну шкоду в розмірі 401,80 грн. та моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., завданої ушкодженням здоров'я.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 70,02 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд, а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.02.2018р.

Суддя: ОСОБА_13