Справа № 305/897/16-ц
Провадження по справі 2/305/28/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Тулик І.І.

за участі секретаря судового засідання Вербещука В.А.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розлянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод у здійснення права влансості на земельну ділянку шляхом припинення дій, яка порушує право та зобов"язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод у здійснення права влансості на земельну ділянку шляхом припинення дій, яка порушує право та зобов"язання вчинення певних дій.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4№058949, виданого 24 листопада 2003 року Богданською сільською радою Рахівського району Закарпатської області позивач являється власником земельної ділянки площею 0,29 га, яка розташована на території Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатсьокї області, цільовим призначенням якої являється ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомості відносно даної земельної ділянки внесені до Державного земельного кадастру, зовнішні межі земельної ділянки встановлені в натурі (на місцевості) при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Разом з тим, всупереч чинному законодавству, відповідачем ОСОБА_3, мешканцем с. Богдан, вул. Шевченка, 102 Рахівського району Закарпатської області, здійснено самовільне захоплення частини земельної ділянки, належної йому на праві приватної власності, у зв"язкуз чим він позбавлений реального, повного та безумовного володіння, розпорядження та користування своєю семельною ділянкою. Площа самовільно захопленої відповідачем земельної ділянки, яка становить 47,25 кв.м, на даний час є відгородженою відповідачем від його земельної ділянки новою огорожею. На даній земельній ділянці відповідач завозить та складує паливні матеріали, дрова, здійснюючи в подальшому за потреби їх розпиловку. При цьому під час завезення дров на захоплену земельну ділянку, відповідач допустив знищення вантажними автомобілями частини земельної ділянки шляхом пошкодження родючого шару грунту, а під час розпиловки дров - засмічення земельної ділянки пилинням, що призводить до погіршення якісних характеристик грунту та урожайності земельної ділянки. З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до органу місцевого самоврядування - Богданської сільської ради із відповідною заявою, внаслідок чого комісією сільскої ради спірне питання розглянуто на місці, про що складено відповідний акт, яким підтверджено факт самовільного захоплення земельної ділянки відповідачем та запропоновано останньому у місячний термін встановити (відновити) огорожу по межі земельної ділянки, яка в Державному акті на право приватної власності зазначена, як межа від В до Г - землі сільської ради (земельна ділянка №2). На усні звернення позивача до відповідача щодо припинення дій, які порушують його суб"єктивне право, останній не реагує. У зв"язку з чим просив винести рішення за яким усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1, земельною ділянкою загальною площею 0,29 га, цільовим призначенням якої являється ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: вул. Шевченка, с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, кадастровий номер: :10:001:0047, належної йому на приватній власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058949 від 24 листопада 2003 року шляхом зобов"язання ОСОБА_3 звільнити самовільно захоплену ним земельну ділянку площею 47,25 кв.м., розташовану по вул. Шевченка в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, привести дану земельну ділянку в придатний для використання стан шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі довжиною 31,20 погонних метра, відновити зруйновану огорожу в межах каталогу координат та довжин ліній земельної діляни №12-13 згідно кадастрового плану земельної ділянки №2 в місці, де земельна ділянка, яка належить йому на праві приватної власності, межує із землями сільської ради та вирішити питання розподілу судових витрат.

До початку розгляду справи по суді відповідачем ОСОБА_3 був поданий зустрічний позов , пред"явлений до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, Управління Держгеокадастру у Рахівському районі Закарпатської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. шляхом скасування його державної реєстрації.

Ухвалою суду від 3 жовтня 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, управління Держгеокадастру у Рахівському районі Закарпатської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, шляхом скасування його державної реєстрації, об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Богданська сільска рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку шляхом припинення дії, яка порушує право та зобов"язання вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 5 листопада 2018 року провадження у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, управління Держгеокадастру у Рахівському районі Закарпатської області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, шляхом скасування його державної реєстрації, закрито, у зв"язку з відмовою позивача від позову.

Позивач, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позові. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що позивачем не доведено факту самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки, належної позивачу. ОСОБА_3 жодним чином не порушував право власності позивача.

Представник третьої особи без самостійних вимог, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Сільський голова ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без участі представника ради, та вирішення позовних вимог на розсуд суду.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

З огляду на матеріали справи, позивач ОСОБА_1, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058949 від 24 листопада 2003 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕКМ №523360 від 9 жовтня 2015 року є власником земельної ділянки площею 0,29 га, яка розташована на території Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, цільовим призначенням якої являється ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_3 незаконно захопив частину його земельної ділянки площею 47,25 метрів квадратних, чим обмежив його право у користуванні цією земельною ділянкою.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані, в тому числі, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно з ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо); зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив), співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Статтею 96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими законодавцем у ст. ст. 103 - 109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов'язком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

За змістом ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Дане положення відповідає Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, відповідно до якої власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України.

Правомочність користування майном означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Перешкоди в користуванні - це дії іншої особи щодо обмеження власника майна у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як на доказ самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки позивач надає лист Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №170 від 25 травня 2015 року, в якому йдеться, що на усне звернення ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо самовільно захопленої земельної ділянки мешканцем с. Богдан, вул. Шевченка,102 ОСОБА_3, дане питання було розглянуто з виїздом на місце за участі депутата виборчого округу ОСОБА_5, юрисконсульта сільської ради ОСОБА_6, землевпорядника ОСОБА_7 в присутності заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_8 В результаті обстеження даної ділянки встановлено, що громадянином ОСОБА_3 дійсно вчинено самовільний захват земельної ділянки в розмірі 47,25 кв.м. ) що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю), виданого 24 листопада 2003 року. Одночасно інформують, що суміжним землекористувачем ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_3 не являється, так як дана земельна ділянка межує із землями запасу сільської ради, що також відображено в Державному акті. Додатково інформовано про те, що зі слів ОСОБА_1 межі було встановлено дерев"яною огорожою, яка на сьогодні відсутня. Комісією було запропоновано досягнути змісту добросусідських відносин та в місячний термін, тобто до 25 червня встановити огорожу по межі, яка відображена в Державному акті.

Аналізуючи вказаний лист Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області та викладені в ньому обставини, такий на думку суду не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України. Зокрема, органом місцевого самоврядування в особі зазначених вище осіб, констатовано факт самовільного захоплення земельної ділянки ОСОБА_1 саме відповідачем ОСОБА_3, з посиланням як на доказ Державний акт на право приватної власності від 24 листопада 2003 року. При цьому, даний акт не вказує на самовільне захоплення земельної ділянки відповідачем, який навіть не являється суміжним землекористувачем такої. Також, зобов"язано ОСОБА_3 встановити огорожу по межі, яка відображена в Державному акті, натомість не встановлено, що знесення огорожі на спірній земельній ділянці вчинено саме останнім.

Разом з цим, в ході розгляду справи судом призначалася земельно-технічна експертиза, за результатами якої судовим експертом ОСОБА_9 складено Висновок земельно-технічної експертизи №6 від 6 грудня 2017 року, який суд так само не вважає належним та допустимим доказом для розв"язання спору в користь позивача.

Зокрема, в силу ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Натомість, з огляду на вказаний Висновок, експерт послався на питання права, а саме на Конституцію України, Цивільний Кодекс України, Земельний кодекс України з приводу непорушності права власності, витребування майна від незаконного власника, що суперечить вимогам до висновку експерта. Не зазначено чіткої обгрунтованої відповіді на питання самовільного захоплення земельної ділянки саме відповідачем ОСОБА_3, лише зазначено даний факт за внутрішнім переконанням експерта, а саме, дослівно, вказано: "Аналізуючи правові норми, застосовуючи їх до об"єктивних обставин справи, вважаю, що ділянка ОСОБА_1 порушується ОСОБА_3 Ілею Григоровичем як Конституційні норми (ст.14,41 Конституції України)".

Таким чином, позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення відповідачем його права на користування земельною ділянкою, зокрема відповідних актів земельної комісії, які б встановили факт самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем станом на час звернення до суду, розмір площі самовільно захопленої ділянки, будь-яких приписів усунення виявлених порушень добросусідства, належного, обгрунтованого висновку експерта, актів органів контролю по дотриманню земельного законодавства по використанню земельних ділянок тощо.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 263, 265, ст.268, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про усунення перешкод у здійснення права власності на земельну ділянку шляхом припинення дій, яка порушує право та зобов"язання вчинення певних дій відмовити.

Судовий збір в сумі 551,21 гривень залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2018 року.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.