АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/832/18 Справа № 185/6162/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бабій С. О. Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря: - Кравцової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлоград Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до комунального закладу "Центрпервинної медико-санітарної допомоги м. Павлоград Павлоградської міської ради про стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом, який, був уточнений, посилаючись на те, що з 17 січня 1989 року позивачка працювала на посаді медсестри фізіотерапевтичного кабінету МСЧ-1, яка була перейменована на Державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина №7 Міністерства охорони здоров'я України».

17 квітня 2015 року позивача було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності і штату.

В день звільнення з роботи відповідачем не було проведено остаточний розрахунок з позивачем.

Заробітна плата позивача згідно із штатним розкладом « витяг з тарифікаційного списку працівників ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №7 Міністерства охорони здоров'я України» на 01.01.2015 рої включала посадовий оклад,підвищення посадового окладу 15% за шкідливі і важкі умови праці, доплата у розмірі 10 відсотків посадового окладу використання у роботі дезінфікувальних засобів, надбавка за вислугу років у розмірі 30% до посадового окладу, надбавка до посадового окладу 25% (утримання державних закладів спеціалізованих медико-санітарних частин, яким являється відповідач).

Надбавка до посадового окладу 25% за робочі місяці січень-квітень року були нараховані позивачу у жовтні 2015 року, а саме сума 1407,60грн. які отримані позивачем у листопаді 2015 року.

У зв'язку з тим, що позивачеві не була проведена у повному обсязі виплата заробітної плати за відпрацьований місяць лютий 2015 рік, 27 травня 2016 року Державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №7 Міністерства охорони здоров'я України» було нараховано недовиплачену заробітну плату за 5 робочих днів лютого місяця 2015 року у розмірі 798,90 грн.

Також Державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №7 Міністерства охорони здоров'я України» було донараховано в травні 2016 року вихідну допомогу у розмірі 522.96 грн. та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 172.52 грн. ( пов'язано з тим, що лютий місяць 2015 року був базовим місяцем для розрахунку середнього заробітку).

Також позивач в позовній заяві зазначає, що їй всього було донараховано в травні 2016 року грошові кошти у сумі 1494 грн.47 коп., які вона отримала на свою платіжну картку ПАТ «Приватбанк» 27 травня 2016 року, а у листопаді 2015 р. отримано 1407, 67 грн.

Позивачем вказано, що станом на 17.04.2015 з нею не було проведено остаточного рахунку та не виплачено їй всіх сум, що їй належали.

У зв'язку з вищевикладеним позивачка просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 43 721,06 грн. за вирахуванням податків та зборів.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда Павлоградської міської ради, на користь ОСОБА_6 суму середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 43 721, 06 грн. за вирахуванням податків та зборів.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі комунальний заклад "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлоград Павлоградської міської ради, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 січня 1989 року позивача було прийнято на посаду медсестри фізіотерапевтичного кабінету МСЧ-1 Центральної медсанчастини - 56.

17.04.2013 року позивача було звільнено в зв'язку з скороченням чисельності і штату працівників, п.1 ст.40 КЗпУкраїни.

Згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 р. у цивільній справі № 185/1240/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Державного закладу " Спеціалізована медико-санітарна частина № 7 Міністерства охорони здоров'я України" про стягнення заборгованості по заробітній платі, у задоволені позову було відмовлено. Судом було встановлено, що «згідно наказу по ДЗ «СМСЧ № 7» від 23.05.2016року № 61-0 «Про виплату доплати» виявлено технічну помилку в підрахунку відпрацьованого часу ОСОБА_6 в лютому місяці 2015року та проведена виплата у травні 2016 року в сумі 1494,47грн. за невраховані 38,5 год., що складає 5 робочих днів, які проставлені, як відпустка без збереження заробітної плати, а фактично ОСОБА_6 ці дні відпрацювала. Сума 1494,47грн. складається з 798,99грн. доплати за відпрацьований час з урахуванням доплати 25%,522,96грн. доплати вихідної допомоги та 172,52грн. за невикористану відпустку.»

Згідно з урахуванням дати звільнення позивача, та виплати належних позивачу коштів лише 27 травня 2016 року, період затримки виплати позивачу сума у розмірі 1494,47грн. дорівнює 278 робочих дні, як вірно розраховано позивачем у позові.

Інша частина коштів, а саме 1407,67 грн., була (за вирахуванням податків) перерахована позивачу 27.10.2015 р. що випливає із змісту листа виконкому Павлоградської міськради від 24.12.2015 р. № 3529/0/2-15.

Строки розрахунку при звільненні позивача визначені ст. 116 КЗпП України. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Порядок обчислення середньої заробітної плати визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100. Відповідно до п.2 вищезазначеного порядку у випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна(годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Розмір заробітної плати позивача за лютий 2015р. складає 3195.98 грн., за березень 2015р. - 2780.13 грн.

Кількість відпрацьованих робочих днів 38 р.дн. ( лютий 2015 - 20 р.днів, березень 2015 року - 18 р.днів ).

Середньоденна заробітна плата позивача складає 157.27 грн.:

(3195.98грн+ 2780.13 грн.) : 38р.дн.( 20р.дн+ 18 р.дн) = 157.27 грн.

Період затримки виплати остаточного розрахунку - з 18 квітня 2015 року по 27 травня 2016 року та складає у робочих днях 278 днів (лист Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014. №10196/0/14-14/13, лист Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015. №10846/0/14-15/13,).

Розмір середнього заробітку за цей період складає 157.27 грн. х 278 роб. днів = 43 721,06 грн.

З огляду на предмет та підстави позову ОСОБА_6 до Державного закладу " Спеціалізована медико-санітарна частина № 7 Міністерства охорони здоров'я України" про стягнення заборгованості по заробітній платі, які були предметом розгляду у цивільній справі № 185/1240/16-ц, вбачається наявність спору про розміри належних звільненому працівникові сум.

Тобто застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду.

Відтак, зважаючи на співвідношення між середньою заробітною платою позивача (за останні два місяці роботи), яка дорівнювала2988,06 грн. (3 195, 98+2 780, 13):2) та розміром несвоєчасно виплачених коштів - 1494,47грн. (що складається з 798,99грн. доплати за відпрацьований час з урахуванням доплати 25%,522,96грн. доплати вихідної допомоги та 172,52грн. за невикористану відпустку) та1407, 67 грн. надбавок до посадових окладів, що разом дорівнює 2902,14 грн.,

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд враховує істотність частки заборгованості відповідача перед позивачем порівняно із розміром середнього заробітку позивача.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлоград Павлоградської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: