Справа № 356/725/17 Головуючий у І інстанції Капшученко І. О.
Провадження № 22-ц/780/374/18 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 58 07.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

секретар: Марченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування рішення та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визнати протиправним дію, а саме рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», індексний номер 29164047 від 08.04.2016 року; скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно номер запису про право власності 14079158 та номер запису про право власності 14078878 про реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» () права власності на земельну ділянку 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та житловий будинок, загальна площа 248 км.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що здійснений 04.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М.; визнати право власності на земельну ділянку 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та житловий будинок, загальна площа 248 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

10 липня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи її тим, що відсутність арешту, може утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду в подальшому.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 19 жовтня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вважає, що не накладення арешту на спірне майно може привезти до незаконного відчуження відповідачем майна на користь третіх осіб під час судового розгляду, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог судом.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, позовна заява, у зв'язку із забезпеченням позову по якій було подано заяву про забезпечення позову, не перебуває в провадженні судді Березанського міського суду Київської області Капшученко І.О., а заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа. Вказав, що суд позбавлений можливості вирішувати питання забезпечення позову, оскільки відповідний позов ОСОБА_1 перебуває в провадженні судді Лялика Р.М. Березанського міського суду Київської області.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що у липні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визнати протиправним дію, а саме рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кубелєвою А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», індексний номер 29164047 від 08.04.2016 року; скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно номер запису про право власності 14079158 та номер запису про право власності 14078878 про реєстрацію за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» () права власності на земельну ділянку 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та житловий будинок, загальна площа 248 км.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що здійснений 04.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М.; визнати право власності на земельну ділянку 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та житловий будинок, загальна площа 248 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

10 липня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи її тим, що відсутність арешту, може утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду в подальшому.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2017 року ухвалу Березанського міського суду Київської області від 10 липня 2017 року скасовано та передано питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 06 жовтня 2017 року, суддею Ляликом Р.М. заявлено самовідвід по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Розпорядженням Березанського міського суду Київської області від 09 жовтня 2017 року №12 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №356/725/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2017 року, справу за заявою про забезпечення позову розподілено судді Капшученко І.О..

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-які стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали)).

Відповідно до ст.152 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» закріплює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, вона відповідає встановленим ст.151 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання до суду заяви про забезпечення позову) вимогам, містить посилання на обставини справи, причини, у зв'язку із якими необхідно забезпечити позов та вид його забезпечення.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також помилковими є твердження суду першої інстанції щодо неможливості розгляду цивільної справи, оскільки відповідний позов перебуває в провадженні судді Лялика Р.М..

Так, встановлено, що розпорядженням Березанського міського суду Київської області від 09 жовтня 2017 року №12 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №356/725/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 жовтня 2017 року, справу за заявою про забезпечення позову розподілено судді Капшученко І.О..

Разом з тим, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями має передаватись вся справа, а не окремі її матеріали, а тому посилання суду першої інстанції на неможливість розгляду є безпідставними і такими, що не грунтуются на вимогах законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позовувідповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.153,374 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 19 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1

За даною постановою стягувачем є ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а боржником: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Межигірська, буднок 22.

Копію постанови направити для виконання Березанському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (07540, Київська область, місто Березань, вулиця Набережна, будинок 4).

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «08» лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: