Провадження № 4-с/161/121/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника субєкта оскарження ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою на обґрунтування якої вказав, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року в цивільній справі № 161/12782/14-ц було вирішено:

-виділити в натурі ОСОБА_4 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-5, кімнату 1-6, господарські будівлі та споруди: літню кухню Б-1, прибудову - б, хлів б2, 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 467938 грн. 98 коп.;

-виділити в натурі ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-4, кімнату 1-7, кухню 1-3, коридор 1-1, ванну 1-2, сходи а1, господарські будівлі та споруди гараж В-1, льох з шийкою Г, замощення (з), 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 464505 грн. 02 коп.;

-зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку по влаштуванню двох ізольованих квартир, а саме: закласти цеглою дверні прорізи між приміщеннями 1-6 і 1-7, 1-6 і 1-4, 1-5 і 1-4; влаштувати автономні мережі електропостачання, газопостачання, опалення;

-зобов'язати ОСОБА_4 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку, а саме: влаштувати добудову площею 15,3 кв.м. (коридор - 3,6 кв.м., кухня - 8,9 кв.м., санвузол - 2,8 кв.м.) з розмірами, як показано на плані до висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року; влаштувати дверний проріз на місці віконного в не несучій стіні між приміщеннями 1-6 і добудовою; влаштувати індивідуальні мережі водопостачання та каналізації; влаштувати заїзд до своєї частини будинку;

-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1716 грн. 98 коп. грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 вартості добудови до житлового будинку в сумі 95626 грн.;

-виділити в натурі ОСОБА_4 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0312 га (у розмірах відповідно до додатку № 5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року);

-виділити в натурі ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0296 га (в т.ч. 5 кв.м. сервітут) (у розмірах відповідно до додатку №5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року);

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 554 грн. 60 коп. та 3392 грн. 80 коп. за проведення судових експертиз.

Зазначає, що всі пункти рішення ним були виконані. Однак, 21.09.2018 року він отримав постанову Головного державного виконавця Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 (далі Державний виконавець) від 13.09.2018 року про накладення на нього штрафу в розмірі 1700 грн. Вважає такі дії Державного виконавця є неправомірними. Так, вищевказане рішення суду було виконано ним в повному обсязі. Розмір накладеного на нього штрафу не відповідає санкції ч. 1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», а строк вчинення певної дії в рамках виконавчого провадження, відповідно до рішення суду та виконавчого документа, Державним виконавцем встановлений не був. На підставі викладеного просить суд визнати дії Державного виконавця неправомірними та зобовязати начальника Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області скасувати постанову про накладення штрафу від 13.09.2018 року у ВП № 509887620.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у ній, просили скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні скаргу не визнав, суду пояснив, що на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року в цивільній справі № 161/12782/14-ц було відкрито виконавче провадження, про що повідомлено сторони. Заявник стверджує, що ним виконано вищевказане рішення у повному обсязі, однак будь-яких доказів, які б підтверджували зазначене суду не надає. Спірна земельна ділянка, яка підлягає виділенню в натурі, має бути зареєстрована ОСОБА_1, однак останній такі дії вчиняти відмовляється. Крім того, заявник та його представник посилаються на норми ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 24.09.1998 року, який на час винесення оскаржуваної постанови втратив чинність. ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року статтю 89 не містить. Оскаржувана заявником постанова винесена в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України. Просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що вважає скаргу такою, що не підлягає до задоволення. Заявник свідомо ухиляється від виконання рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року. Виконавче провадження, відкрите на підставі вказаного рішення в 2016 року, проте до теперішнього часу не виконано. Для виділення часток земельної ділянки в натурі необхідна згода двох власників. У 2017 року він таку згоду надав, однак через відсутність згоди ОСОБА_1 та відповідної бездіяльності останнього, земельна ділянка і по даний час йому не виділена. Оскільки належна частина виділеної земельної ділянки підлягає державній реєстрації, відсутність такої реєстрації не дає йому змоги зробити добудову до виділеної йому частини будинку та провести комунікації. На даний час йому належить 1/2 частина земельної ділянки, проте без зазначення її розмірів. Стверджує, що заявник свідомо не реєструє свою частину земельної ділянки. Крім того, Апеляційним судом Волинської області було розяснено порядок виконання рішення суду. Вважає доводи заявлені ОСОБА_1 безпідставними та такими, які не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року, у справі № 161/12783/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного часткового майна в натурі, було вирішено:

-виділити в натурі ОСОБА_4 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-5, кімнату 1-6, господарські будівлі та споруди: літню кухню Б-1, прибудову - б, хлів б2, 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 467938 грн. 98 коп.;

-виділити в натурі ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-4, кімнату 1-7, кухню 1-3, коридор 1-1, ванну 1-2, сходи а1, господарські будівлі та споруди гараж В-1, льох з шийкою Г, замощення (з), 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 464505 грн. 02 коп.;

-зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_1 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку по влаштуванню двох ізольованих квартир, а саме: закласти цеглою дверні прорізи між приміщеннями 1-6 і 1-7, 1-6 і 1-4, 1-5 і 1-4; влаштувати автономні мережі електропостачання, газопостачання, опалення;

-зобов'язати ОСОБА_4 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку, а саме: влаштувати добудову площею 15,3 кв.м. (коридор - 3,6 кв.м., кухня - 8,9 кв.м., санвузол - 2,8 кв.м.) з розмірами, як показано на плані до висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року; влаштувати дверний проріз на місці віконного в не несучій стіні між приміщеннями 1-6 і добудовою; влаштувати індивідуальні мережі водопостачання та каналізації; влаштувати заїзд до своєї частини будинку;

-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1716 грн. 98 коп. грошової компенсації за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння;

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 вартості добудови до житлового будинку в сумі 95626 грн.

-виділити в натурі ОСОБА_4 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0312 га (у розмірах відповідно до додатку № 5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року).

-виділити в натурі ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А.Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0296 га (в т.ч. 5 кв.м. сервітут) (у розмірах відповідно до додатку №5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року);

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 554 грн. 60 коп. та 3392 грн. 80 коп. за проведення судових експертиз.

Рішення суду набрало законної сили та є чинним (а.с. 6-8).

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі - Постанова), - відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Судом встановлено, що на підставі рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області 26.04.2016 року було видано виконавчий лист по справі № 161/12783/14-ц.

З вказаного виконавчого листа вбачається, що ОСОБА_4 виділено в натурі на праві приватної власності 1/2 частину будинковолодіння по вул. А. Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме, в житловому будинку кімнату 1-5, кімнату 1-6, господарські будівлі та споруди: літню кухню Б-1, прибудову - б, хлів б2, 1/2 частину огорожі (1), всього вартістю 467938 грн. 98 коп. та виділення в натурі ОСОБА_4 на праві приватної власності 1/2 частину земельної ділянки по вул. А. Шептицького, 8 (бувша вул. Орджонікідзе, 8) в м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0,0312 га (у розмірах відповідно до додатку № 5 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи та повторної земельно-технічної експертизи № 0-14 від 26.02.2016 року).

Боржником за вказаним виконавчим документом є ОСОБА_1, стягувачем ОСОБА_4 (а.с. 93).

28.04.2016 року ОСОБА_4 звернувся з заявою до Начальника Другого ВДВС Луцького МУЮ (на даний час Другий ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області) з проханням прийняти до виконання вищевказаний виконавчий лист (а.с. 92).

29.04.2016 року Головним державним виконавцем Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 (далі Державний виконавець) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50988720, з примусового виконання виконавчого листа № 161/12783/14-ц, виданого 26.04.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області (а.с. 91).

Судом встановлено, що за невиконання вищевказаного рішення суду від 12.04.2016 року, в рамках виконавчого провадження № 50988720, Державним виконавцем 13.09.2018 року було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 5).

Заявник у своїй скарзі вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року (у справі № 161/12783/14-ц) ним було виконане у повному обсязі; посилаючись на ч. 1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», вважає що накладений на нього розмір штрафу не може становити 1700 грн., оскільки він не є посадовою особою; Державним виконавцем не було встановлено йому строку вчинення якоїсь дії, відповідно до рішення суду та виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_4 зазначив, що виділену йому в натурі частину земельної ділянки він не може зареєструвати у встановленому законом порядку в звязку з тим, що відповідні дії не вчиняються ОСОБА_1

Відповідно до п. 2 Перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки, в тому числі поділ земельної ділянки, здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Згідно п. п. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.08.2018 року, судом під час розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність головного державного виконавця Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 50988720, було встановлено, що 14.07.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, у відповідності до ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення постанови). 30.03.2017 року ОСОБА_1, державним виконавцем було направлено вимогу за № 9048, надати письмову згоду на виготовлення технічної документації на земельну ділянку за адресою м. Луцьк, вул. А. Шептицького, 8. Однак, станом на час розгляду скарги (16.08.2018 року), рішення щодо виділення в натурі ОСОБА_4 на праві приватної власності ? частину земельної ділянки по вул. М.А. Шептицького, 8 (вул. Орджонікідзе, 8) а м. Луцьку, а саме: земельну ділянку площею 0, 0312 га, не виконано. Ухвала суду набрала законної сили (а.с. 32-34).

Вищевказані обставини, встановлені судом, також підтверджуються наданими Державним виконавцем копіями з матеріалів ВП № 50988720 (а.с. 51-93).

В свою чергу, заявником та його представником не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що ним вчинялися дії щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, та, відповідно, було проведено реєстрацію земельної ділянки для присвоєння їй кадастрового номера, що свідчить про невиконання рішення Апеляційного суду Волинської області від 12.04.2016 року у повному обсязі.

Крім того, твердження заявника ОСОБА_1, що Державним виконавцем не було встановлено йому строку вчинення певної дії, спрямованої на виконання рішення суду не відповідає дійсності.

Так. з вимоги державного виконавця № 9048 від 30.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 було зобовязано протягом десяти днів надати письмову згоду на виготовлення технічної документації на земельну ділянку за адресою: м. Луцьк, вул. А Шептицького, 8. Боржника попереджено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України та розяснено, що невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену Законом (а.с. 70).

Судом встановлено, що за невиконання рішення суду, постанова про накладення штрафу від 13.09.2018 року в розмірі 1700 грн. на ОСОБА_1 (ВП № 50988720) була винесена на підставі ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 56).

Частиною 2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, розмір штрафу, накладений на ОСОБА_1 за невиконання рішення в рамках виконавчого провадження № 50988720 Державним виконавцем було накладено у повній відповідності до норм ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» - на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Аналізуючи ЗУ «Про виконавче провадження»№ 1730-VIII від 03.11.2016 року (чинного на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу) суд також вважає за необхідне зазначити, що посилання заявника на ч. 1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» є безпідставним, оскільки така норма відсутня в зазначеному нормативно-правовому акті.

Таким чином, доводи, які наведені ОСОБА_1 у його скарзі не підтверджуються належними та допустимими доказами, зазначені заявником обставини були повністю спростовані наданими державним виконавцем та заінтересованою особою доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови від 13.09.2018 року діяв у межах та у спосіб, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала в повному обсязі складена 13 листопада 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5