Справа № 2-38-2009
Провадження № 6/513/37/18
Саратський районний суд Одеської області
07 листопада 2018 року Саратський районний суд Одеської області області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., державного виконавця Долгорук Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата подання державного виконавця Саратського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, боржник ОСОБА_4, про звернення стягнення на не зареєстроване майно боржника,
В С Т А Н О В И В:
Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться зазначений виконавчий лист за № 2-38-2009 від 18.08.2015 року.
Між боржником ОСОБА_4 та стягувачем ОСОБА_2 була домовленість про купівлю-продаж квартири № 9, розташованої в будинку № 5 по вул. Соборній в смт. Сарата Одеської області, яка належала бабі ОСОБА_4 - ОСОБА_5.
20 листопада 2008 року Саратським районним судом винесено ухвалу про забезпечення позову та був накладений арешт на зазначену квартиру. ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Станом на 12 вересня 2018 року квартира знаходиться під арештом і боржник ОСОБА_4 не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.
Від представника стягувача ОСОБА_2А ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він просив державного виконавця звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на майно, яке не належить боржнику на праві власності.
В судовому засіданні державний виконавець Долгорук А.О. підтримала подання та просила його задовольнити.
Вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.
Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України державний або приватний виконавець має право звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано.
Частинами 1- 4 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених закономКожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частини 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
10 липня 2018 року Державним виконавцем Саратського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції В Одеській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56741102 про примусове виконання виконавчого листа № 2-38-2009 від 18 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 117685 гривень (а.с. 200).
За змістом ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
У виконавчому листі зазначено адресу боржника ОСОБА_4- АДРЕСА_2. Проте, матеріали виконавчого провадження не містять доказів того, що боржнику за вищевказаною адресою надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_4, сформованої 13.07.2018 року, ОСОБА_4 є власником: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, та двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.201).
Згідно відповіді Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_4 не знаходиться на обліку.
Як видно з матеріалів виконавчого провадження, запити до інших органів щодо наявності у боржника грошових коштіва або рухомого майна, державним виконавцем не надсилались.
Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
За змістом абзацу 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Частинами 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Отже, державному виконавцю необхідно довести той факт, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, а також навести докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна.
Державним виконавцем в поданні не зазначено і не надано до суду жодного письмового доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_4 має не достатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.
Окрім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_4, сформованої 13.07.2018 року, остання є власником нерухомого майна, яке зареєстроване за нею: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, та двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.201).
З наданих матеріалів не встановлено, що державним виконавцем вживалися заходи примусового виконанн рішення суду, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
Отже, відсутні правові підстави для задоволення подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець, зокрема, зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом
Пунктом 3 частини 3 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Отже, державний виконавець має право звернутися до Саратської районної державної нотаріальної контори щодо надання інформації про прийняття ОСОБА_4 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6
Таким чином, клопотання в частині витребування з Саратської районної державної нотаріальної контори спадкової справи також є необгрунтованим і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3-8, 10, 11, 258-261, 263 440 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
у задоволенні подання державного виконавця Саратського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, боржник ОСОБА_4, про звернення стягнення на не зареєстроване майно боржника - відмовити.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали складено 13 листопада 2018 року
Суддя А. І. Бучацька