Справа № 484/1989/17
Провадження № 2/484/59/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції в

Кіровоградській області до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,

про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ціна позову 127 627 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі ГУНП в Кіровоградській області) звернулось до суду з наданим позовом до ОСОБА_1, мотивуючи тим, що 16.04.2016 року близько 10.15 години ОСОБА_1 на 64 км + 951 м на повороті з автодороги Кіровоград-Платонове в напрямку с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, належним ОСОБА_3, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю Volksvagen Passat, д.н.з. 120004, належному ГУНП в Кіровоградській області, який рухався у зустрічному напрямку під керування водія ОСОБА_2, внаслідок чого зіткнувся з ним. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За даним фактом водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно висновку товарознавчої експертизи вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Volksvagen Passat, д.н.з. 120004 на момент проведення дослідження складала 177 117 грн.

ПАТ «Страхова група «ТАС», з якою відповідач уклав договір про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, здійснила відшкодування збитків в межах ліміту страхового відшкодування за страховим полісом АЕ 4485396 від 28.07.2015 року в сумі 49 490 грн., тобто невідшкодованими залишилися 127 627 грн., які мають бути відшкодовані винною особою, тобто ОСОБА_1 Добровільно відшкодувати завдані збитки відповідач відмовляється, у звязку з чим позивач просить стягнути з нього на користь ГУНП в Кіровоградській області на відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП 127 627 грн. та понесені судові витрати.

На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу вручені копії позовної заяви і додатків. Відповідач надав відзив на позовну заяву /а.с.163/, згідно якого позов визнав частково, в сумі 27 794 грн., мотивуючи тим, що згідно того ж висновку товарознавчого дослідження визначена вартість пошкодженого належного позивач транспортного засобу в розмірі 177 117 грн., також вартість відновлювального ремонту в сумі 261 669 грн. 52 коп. та вартість матеріального збитку в сумі 177 117 грн, яка дорівнює вартості автомобіля. Вартість автомобіля у пошкодженому стані експертом не визначена, але якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. На замовлення ПАТ «СГ «ТАС» ПП «Селтим» складено звіт про вартість автомобіля у пошкодженому стані, яка склала 99 833 грн., про що достеменно відомо позивачу, оскільки на підставі такого звіту він прийняв страхове відшкодування від страхової компанії, при цьому звіт не оспорював. Різниця вартості транспортного засобу до ДТП (177 117 грн.) та після ДТП (99 833 грн.) становить 77 284 грн. Страховою компанією відшкодовано 49 490 грн., тобто невідшкодованими залишаються 27 794 грн., оскільки транспортний засіб після ДТП залишився у ГУНП в Кіровоградській області.

Надалі 17.01.2018 року /а.с.198/ та 12.02.2018 року представник відповідача ОСОБА_4 надав суду оригінали квитанцій № 149 від 15.01.2018 року /а.с.199/ та № 112 від 08.02.2018 року, згідно яких відповідач на відшкодування завданих позивачу збитків сплатив по 5 000 грн., а всього 10 000 грн. і просив врахувати такий факт при вирішенні справи.

Також відповідачем надано лист ПАТ «СК «ТАС», копію звіту про оцінку транспортного засобу, на які він посилався у відзиві на позовну заяву.

Позивачем отримано відзив та додані відповідачем письмові докази. Заперечень проти таких документів позивач суду не надав.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.04.2016 року близько 10.15 години ОСОБА_1 на 64 км + 951 м на повороті з автодороги Кіровоград-Платонове в напрямку с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, належним ОСОБА_3, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю Volksvagen Passat, д.н.з. 120004, належному ГУНП в Кіровоградській області, який рухався у зустрічному напрямку під керування водія ОСОБА_2, внаслідок чого зіткнувся з ним. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За даним фактом водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються постановою судді Первомайського міськрайонного суду від 08.12.2016 року у справі № 484/2102/16-ц, провадження № 3/484/460/16 /а.с.24-28/, залишеній без змін постановою апеляційного суду Миколаївської області від 25.01.2017 року /а.с.29-32/, а також матеріалами кримінального провадження № 0000045 /а.с.70-113/.

Згідно довідки № 1197/28/01-17 від 19.06.2017 року транспортний засіб Volksvagen Passat д.н.з. 120004 знаходиться на балансі ГУНП в Кіровоградській області, має інвентарний № 1050347 і є власністю позивача /а.с.33/.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини усіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно вказаної вище постанови суду винним у ДТП визнаний ОСОБА_1

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 правомірно володів транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки і при цьому є винним у спричиненні шкоди позивачу, він відповідно до ст. ст. 1187, 1188 ЦК України повинен відшкодувати йому завдану шкоду.

Згідно полісу № АЕ/4485396 від 28.07.2015 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був дійсним на момент ДТП, ОСОБА_1 застрахував свою відповідальність перед третіми особами у ПАТ «Страхова група «ТАС».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, зокрема, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу

з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної

пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 30 Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо

його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку авто-товарознавчої експертизи № 686 від 21.04.2016 року /а.с.9-21/ ринкова вартість колісного транспортного засобу Volksvagen Passat, д.н.з. 120004 станом на 16.04.2016 року складає 177 117 грн.; вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу станом на 21.04.2016 року складає 261 669 грн. 52 коп.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Volksvagen Passat д.н.з. 120004 внаслідок ДТП станом на 16.04.2016 року складає 177 117 грн.

З наданого експертного висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту суттєво перевищує вартість самого транспортного засобу до ДТП, тобто фактично транспортний засіб внаслідок ДТП є фізично знищеним, його залишки знаходяться у позивача.

Згідно Звіту № 09-R/29/8 від 12.02.2017 року, здійсненого ПП «Селтім» на замовлення ПАТ «Страхова група «ТАС» вартість автомобіля Volksvagen Passat у пошкодженому стані становить 99 833 грн. /а.с.200-204/. Позивач такий звіт не оспорював.

Враховуючи зазначені вище норми закону, а також те, що відновлення належного позивачу транспортного засобу є очевидно економічно необґрунтованим, сам транспортний засіб знаходиться у позивача, розмір матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу Volksvagen Passat д.н.з. 120004 становить 77 284 грн. (177 117 (вартість автомобіля до ДТП) - 99 833 (вартість автомобіля після ДТП)).

Саме така сума підлягає відшкодуванню.

Відповідно до вимог ст. ст. 979-999 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «Страхова група «ТАС» 23.03.2017 року виплатила позивачу страхове відшкодування завданих матеріальних збитків в межах ліміту страхового відшкодування в сумі 49 490 грн., що підтверджується випискою по рахунку /а.с.23/ та листом ПАТ «СГ «ТАС» /а.с.165/ і не оспорюється сторонами.

Поза межами страхового ліміту відповідальності матеріальну шкоду має відшкодувати винна особа, тобто ОСОБА_1

З наданих суду квитанцій №112 від 08.02.2018 року та № 149 від 15.01.2018 року /а.с.199/ вбачається, що відповідач добровільно відшкодував всього 10 000 грн.

Таким чином, залишок невідшкодованого матеріального збитку на день розгляду справи становить 17 794 грн. (77 284 грн. - 49 490 грн. 5 000 грн. 5 000 грн.).

За таких обставин, на відшкодування встановленої судом завданої позивачу внаслідок винних дій відповідача матеріальної шкоди, з ОСОБА_1 як з винної особи на користь позивача слід стягнути розмір шкоди, що перевищує страховий ліміт відповідальності і є невідшкодованою на день розгляду справи, в сумі 17 794 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 13,94% від сплаченої суми судового збору /а.с.8/, що складає 533 грн. 74 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, р/р 2658, код отримувача 40108709, банк отримувача 820172 ДКСУ, відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 16.04.2016 року 17 794 (сімнадцять тисяч сімсот девяносто чотири) грн. та на відшкодування судового збору 533 (пятсот тридцять три) грн. 74 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 12 лютого 2018 року.

СУДДЯ: