КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 796/89/18 Доповідач: Шебуєва В.А.
Провадження № 6/824/3/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі:

судді: Шебуєвої В.А.,

секретар: Майданець К.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 січня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

28 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 січня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» (далі - ПАТ «ФІДОБАНК») до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості. Зазначає, що 30 квітня 2014 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1594Ф, за умовами якого банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію на споживчі цілі. В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором 30 квітня 2014 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ним був укладений договір поруки. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 січня 2018 року на користь ПАТ &qu",;ФІДОБАНК&quко; стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 075 233,90 грн. Однак, на час прийняття вказаного рішення Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку. Також на час розгляду справи третейським судом в провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебувала справа за його позовом до ПАТ «ФІДОБАНК» про припинення поруки. Проте, третейський суд не зупинив провадження в справі. В порушення Регламенту третейський суд не направив справу на проведення економічної експертизи щодо встановлення розміру заборгованості, відмовив у задоволенні клопотання про проведення почеркознавчої експертизи на предмет належності ОСОБА_2 підпису на додатковому договору №5 до кредитного договору від 27 квітня 2015 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав подану заяву та просить її задовольнити.

Представник ПАТ «ФІДОБАНК» заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_2 повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2014 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №1594Ф, за умовами якого банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію з лімітом кредитування в розмірі 4200000,00 грн. терміном погашення до 30 квітня 2019 року на споживчі цілі зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних. В подальшому між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_2 неодноразово укладалися додаткові угоди до кредитного договору, якими збільшено ліміт кредитування до 16 300 000,00 грн., з 01 вересня 2015 року збільшено процентну ставку за кредитним договором до 20% річних (а .с. 22-30).

В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором 30 квітня 2014 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки. В подальшому до договору поруки сторонами вносилися відповідні зміни.

Пунктом 4.2. договору поруки визначено третейське застереження, згідно з яким всі спори, що виникають при виконанні даного договору, підлягають розгляду в Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків (а. с. 18-21).

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «ФІДОБАНК» звернулося до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з позовом про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 січня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 075 233,90 грн., третейський збір у сумі 25 500,00 грн. (а. с. 13-17).

Провадження у справах про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу регламентовано розділом VII ЦПК України.

Частиною 3 ст. 457 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч.2 ст.1 закону «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.14 ч.1 ст.6 закону «Про третейські суди» (ч.1 ст.6 цього закону доповнено п.14 згідно із законом №2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Як було встановлено, рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 січня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованість за кредитним договором від 30 квітня 2014 року №1594Ф, як з поручителя.

Порука є способом забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають із кредитного договору.

Поручитель, за змістом договору поруки, не є споживачем послуг банку з кредитування, а є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника в договорі споживчого кредиту.

Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов'язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії.

Отже, поручитель не може розглядатись як споживач послуг банку, а тому в цих правовідносинах на нього не поширюється дія закону «Про захист прав споживачів».

Таким чином, оскільки договір поруки містить третейське застереження, то спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором, про виконання зобов'язань за яким останній поручився, підвідомчий третейському суду, отже, рішення третейського суду ухвалено в межах його повноважень.

Доводи заяви, що справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до п.14 ч.1 ст.6 закону «Про третейські суди», є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, третейське застереження, що міститься в договорі поруки не було визнано судом недійсним, питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, третейський суд не вирішував.

Судом не встановлено підстав для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 січня 2018 року, визначених ст. 458 ЦПК України.

Відповідно, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд відхиляє доводи заявника щодо порушення Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків регламенту, відхилення третейським судом його заяв про зупинення розгляду справи до вирішення Шевченківським районним судом справи його позову до ПАТ «ФІДОБАНК» про припинення поруки, а також призначення експертиз в справі, оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для скасування рішення третейського суду згідно ст. 458 ЦПК України.

Розглядаючи заяву про скасування рішення третейського суду, суд не перевіряє дотримання ним норм матеріального права при вирішенні спору або регламенту розгляду справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 457, 458, 460 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 22 січня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Суддя Шебуєва В.А.