Справа № 310/8975/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

позивача- Богомолової Л.П., представника позивача ОСОБА_1,

відповідача- Никитенко В.В., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення сервітуту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення сервітуту. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини.

Позивач вказала, що на підставі свідоцтва про право спадщину за заповітом від 22.05.2014 року, реєстровий номер 1-367, їй на праві власності належить житловий будинок № 54 по вул. Ювілейній в м. Бердянську Запорізької області. Право власності на будинок зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.05.2014 року, реєстраційний номер 04.

На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22 травня 2014 року, реєстраційний номер 1-368, позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0303га, що розташована в місті Бердянську Запорізької області по вул. Ювілейній, будинок 54. Право власності на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.05.2014року, реєстраційний номер 04.

Власником сусіднього житлового будинку є відповідач ОСОБА_4 Також відповідачу, на підставі Державного акту на право власності на землю, зареєстрованого 28.03.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2832, належить земельна ділянка площею 0,0303, розташована в м. Бердянську, вул. Ювілейна-вул. Червоних партизан, 52/1.

На теперішній час вул. Ювілейна перейменовано на вул. Меотіди.

У 2014 році позивачем розпочато роботи з реконструкції житлового будинку № 54 по вул. Ювілейній в м. Бердянську. Реконструкція здійснюється на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, яка була зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області.

Для проведення робіт з утеплення стін будівлі, обладнання відмостки, проведення штукатурних робіт необхідно скористатися земельною ділянкою відповідача.

Позивачем було направлено відповідачу для ознайомлення та підпису три примірника договору про встановлення права обмеженого користування земельною ділянкою (сервітут) від 01.12.2016 року.

Відповіддю від 19.12.2016 року відповідачем відмовлено в підписанні договору про встановлення сервітуту.

Оскільки сервітут не був встановлений за домовленістю між землекористувачами на підставі договору, який має бути зареєстрований у місцевій раді у тому самому порядку, в якому проводиться реєстрація прав на землю, то позивач просить встановити в судовому порядку приватний постійний безплатний сервітут.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовних заявах.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали, надали суду письмові пояснення, які підтримали у судових засіданнях, у якіх зазначили, що встановлення земельного сервітуту не можливо, оскільки позивачем подано до інспекції архітектурно-будівельного контролю недостовірну декларацію. Договір сервіту позивачем складено на свід розсуд, у договору відсутній кадастровий номер обєкту земельного сервітуту; величина розміру частини земельної ділянки, на яку накладається сервітут; строк дії договору; розмір плати за користування земельним сервітутом. Вважає, що встановлення земельного сервітуту порушить права відповідача як власника земельної ділянки.

Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право спадщину за заповітом від 22.05.2014 року, реєстровий номер 1-367, на праві власності належить житловий будинок № 54 по вул. Ювілейній в м. Бердянську Запорізької області.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на будинок зареєстровано 22.05.2014 року, реєстраційний номер 04, номер запису про право власності 5744671.

На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22 травня 2014 року, реєстраційний номер 1-368, позивачу на праві власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :09:009:0077, площею 0,0365га, що розташована в місті Бердянську Запорізької області по вул. Ювілейній, будинок 54.

Згідно із витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на земельну ділянку кадастровий номер :09:009:0077 зареєстровано 22.05.2014 року, реєстраційний номер 04, номер запису про право власності 5742849.

На підставі державного акту на право власності на землю, зареєстрованого 28.03.2002 року в Книзі записів державних актів ОСОБА_4 на праві приватної власності на землю за № 2832, належить земельна ділянка площею 0,0303га, розташована в м. Бердянську, вул. Ювілейна-вул. Червоних партизан, 52/1.

Рішенням № 56 сесії № 8 «Про перейменування назв, вулиць, проїздів, площ, проспектів, скверів, бульварів в м. Бердянськ» від 18.02.2016 року вул. Ювілейну перейменовано на вул. Меотіди.

Судом встановлено, що 03.04.2014 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію ЗП 87 про початок виконання будівельних робіт, якою надано ОСОБА_3 дозвіл на проведення реонструкції житлового будинку № 54 по вул. Ювілейній в м. Бердянську.

Ескізним проектом реконструкції житлового будинку з надбудовою літніх приміщень по вул. Ювілейній в м. Бердянську передбачено проведення робіт по зовнішньому облаштуванню: стіни - декоративна штукатурка «короед», кольор коричневий; цоколь - природний камінь під розшивку швів; вікна, двері - металевого білого кольора; кровля - металоцерепиця коричневого кольору; кладку зовнішній стін товщиною 200мм виконати з ракушняка кримського М25 на цементно-гліняному розтворі з наступним утіпленням пенополістіролом t=100мм (18-20).

Встановлено, що 02.12.2016 року позивачем було направлено відповідачу для ознайомлення та підпису три примірника договору про встановлення права обмеженого користування земельною ділянкою (сервітут), які отримані ОСОБА_4 07.12.2016 року.

Відповіддю від 19.12.2016 року відповідачем відмовлено в підписанні договору про встановлення сервітуту.

З технічного паспорту на садибний (індівідуальний) житловий будинок № 54 по вул. Меотіди в м. Бердянську вбачається, що житловий будинок літ. А, А-1 розташований по межі з домоволодінням № 52.

У висновку про технічний стан існуючих будівельних конструкцій по вул. Меотіди, 54 в м. Бердянську, складеному експертом будівельним 1 категоріі «Архітектурно-планувального бюро» ОСОБА_7 02.05.2017 року зазначено, що проектом реконструкції передбачено облаштування 1-го поверху і мансардного поверху зі стінами з ракушняка товщиною 200мм і теплоізоляцією стін з пінополістерола товщиною 100мм. На момент обстеження виконана одноповерхова прибудова (літ. А-1) на місці квартири № 2 і госпбудівель (літ. а і літ. В) із стінами з ракушняка і частковим утепленням стін (торець будівлі і дворовій фасад), виконано перекриття з дерев'яних балок, дах - односхилий з ухилом в бік двору № 54 з покрівлею з металочерепиці по деревяним балках. Утеплення зовнішньої стіни, що розташована по межі, пінополістиролом (згідно проекту) відсутнє. Відсутнє замощення біля стіни, розташованої по межі між домоволодінням № 54, що обстежується, і територією домоволодіння № 52. Відсутнє закладення звисів покрівлі. Експерт прийшов до висновку, що через невирішення вузла примикання даху сарая з боку домоволодіння № 52 триває замочування зовнішньої стіни житлової прибудови, розташованої по межі з домоволодінням № 52. Відсутність закладення схилу покрівлі, який виступає за зовнішній переметров будівлі, відсутність замощення біля стіни житлової прибудови (літ. А-1), яка розташована по межі з територією домоволодіння № 52 призводить до замочуванню стін і фундаментів атмосферними опадами, що в подальшому може викликати деформації будівельний конструкцій (ослаблення кладки, тріщин, осадки і т.і.). Крім того, відсутність закладення схилу покрівлі призводить до потрапляння опадів при сильному вітрі під покриття покрівлі, відбувається замочування елементів перекриття житлової прибудови (літ. А-1). Відсутність утеплення по зовнішній стіні, розташованої по межі з територією домоволодіння № 52, призводить до порушення теплового режиму приміщень прибудови А-1 (а.с. 81-90).

Факт усіх робіт, передбачених проектом реконструкції, а також негативні наслідки у звязку з їх непроведенням, також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 18.08.2017 року № 135/08-17, який виконано судовим експертом ОСОБА_10, встановлено, що нормальне господарське використання за цільовим призначення земельної ділянки № 54 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську, а саме догляд за житловим будинком, виконання реконструкції та здійснення його поточного ремонту, неможливо без обтяження сервітутом земельної ділянки № 52/1 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську.

З огляду на зазначений висновок експерту суд вважає, що обгрунтованою є позиція позивача, щодо встановлення безстрокового сервітуту, оскільки його метою є подальше обслуговування житлового будинку та проведення поточних ремонтних робіт на протязі усього періоду існування житлового будинку № 54 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську.

Також у висновку судової земельно-технічної експертизи № 135/08017 від 18.08.2017 року зазначено, що встановлення сервітуту не перешкоджає використанню земельної ділянки № 52/1 за її цільовим призначенням, що дозволяє прийти до висновку, що запропонований сервітут є найменш обтяжливий для відповідача, не перешкоджає йому, як власнику належним чином користуватися належною йому земельної ділянкою.

У сукупності зазначені докази дозволяють прийти до висновку, що доступ до стіни домоволодіння позивача, яка розташована по межі з домовлодінням № 52/1 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську, для повного проведення робіт, що передбачені проектом реконструкції житлового будинку № 54 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську, подальшого його обслуговування та проведення необхідних поточних ремонтних робіт, можливий виключно з території земельної ділянки відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не дозволяє ОСОБА_3 проводити необхідні роботи з території своєї земельної ділянки, не бажає укласти договір сервітуту. Така обставина вже має негативні наслідки для позивача та може привести до інших. Проведення позивачем робіт з будівництва, обслуговування та ремонту будинку потребує встановлення на належній відповідачу земельній ділянці найменш обтяжливого для нього сервітуту.

Відповідно до частин третьої, пятої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За змістом статті 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно частини третьої статті 98 ЗК України встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Статтею 99 ЗК України визначено види права земельного сервітуту. Перелік, зазначений в данній статті не є вичерпним. Згідно із ч. 1 ст. 99 ЗК України вимагати встановлення земельних сервітутов можуть власники або користувачі земельних ділянок.

Право земельного сервітуту передбачає можливість обмеженого платного або безоплатного користування чужою земельною ділянкою і не веде до позбавлення власника (користувача) земельної ділянки, щодо якої встановлюється сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ст. 100 ЗК України, позивач, як власник панівної земельної ділянки, має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї ділянки в судовому порядку, бо добровільної домовленості з цього питання не досягнуто.

Відповідно до частини третьої статті 402 ЦК України в разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Суд вважає належним та допустимим доказом висновок судової експертизи № 135/08-17 від 18.08.2017 року, досліджений у судових засіданнях та погоджується з висновком про можливість встановлення сервітуту на земельний ділянці житлового будинку № 52/1 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську Запорізької області для обслуговування житлового будинку № 54 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську загальною площею 22,8кв.м. у вигляді двох ділянок:

- смуги шириною 1,0м і довжиною 20,43м (площею 20,4кв.м.),

- смуги шириною 1,0 і довжиною 2,41м (площею 2,4кв.м.),

розташованих вздовж південої межи ділянки № 52/1 по вул. Меотіди та її частині, яка вільна від забудови, в районі житлового будинку № 54 по вул. Меотіди (місце розташування сервітут зафарбовано жовтим кольором у додатку № 1 висновку).

Суд вважає, що встановленням земельного сервітуту не порушуються права відповідача, як власника земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які необхідно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Згідно частини першої статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Положення статті 401 ЦК України відображає право власника сусідньої земельної ділянки використовувати земельну ділянку іншого власника для власної вигоди.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітут та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, звязку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного червітуту.

Право власності не є абсолютним, може бути обмежено, але таке обмеження має бути здійснено на підставі закону та з урахуванням прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності обєктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

З огляду на характер спірних правовідносин, установлені обставини, суд приходить до висновку про відповідність заходу втручання держави в право власності ОСОБА_4, шляхом встановлення земельного сервітуту, критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Втручання в право на мирне володіння відповідачем належною йому на праві власності земельною ділянкою відповідає принципу справедливого балансу між інтересами позивача та відповідачів.

Суд не погоджується з доводами відповідача про встановлення сервітуту на оплатній основі, оскільки не надано обгрунтовання розміру оплати, та необхідності встановлення оплати. При цьому суд враховує, що сервітут передбачає використання земельної ділянки не постійно, а у період проведення робіт та дій; встановлення сервітуту не перешкоджає відповідачу використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням; встановлення земельного сервітуту на незначній за розміром земельній ділянці не вплине на господарчу діяльність відповідача.

Одночасно суд вважає, що необхідність встановлення сервітуту для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд не знайшла свого підтвердження. Такий вид сервітуту є обтяжливий для відповідача, призведе до створення йому незручностей, а можливо і перешкод, щодо користування належною йому земельною ділянкою.

З огляду на викладене, суд проходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 98, 99, 100 ЗК України, ст.ст. 405, 410 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_11 про встановлення сервітуту, задовольнити частково.

Встановити право ОСОБА_3 на обмежене безоплатне користування (приватний постійний безоплатний сервітут) відносно частини земельної ділянки площею 0,0303га (кадастровий номер :10:012:0549) з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, у вигляді двох земельних ділянок, площею 20,4 кв.м. (смуги шириною 1,0 м і довжиною 20,43м) та площею 2,4 кв.м. (смуги шириною 1,0м і довжиною 2,42м), загальною площею 22,8 кв.м, належної на праві власності ОСОБА_4, розташованої по вул. Меотіди (вул. Ювілейній), 52/1 в м. Бердянську з таким змістом: право проходу для здійснення ремонтних, реконструкційних і експлуатаційних дій щодо будівель та споруд домоволодіння № 54 по вул. Меотіди (Ювілейній) в м. Бердянську.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 551 (п"ятсот п"ятдесят однієї гривні), 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Повний текст рішення суду виготовлено 16 лютого 2018 року.

Суддя: