ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/35/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді О.М. Колесника

за участю секретаря Л.Г.Заболотної

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред'явлення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проводити будівельні роботи по лінії межі двох ділянок на місці гаража площею 23,3 кв.м та об'ємом 56 м.куб., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.11.2010 року у справі №2-1122-1/10 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та встановлення порядку користування земельною ділянкою та поділ будинку в натурі задоволено позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_4, встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, задоволено частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 поділено в натурі житловий будинок та прибудинкові споруди, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 між їх співвласниками.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11.05.2011 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 04.11.2010 р. у справі №22- ц/2690/2317/11 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою та встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між її користувачами.

Проте, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 всупереч прийнятому Апеляційним судом м. Києва рішенню, чинять йому перешкоди у здійсненні його права на безперешкодне користування власним майном шляхом будівництва капітальної споруди по лінії межі двох ділянок на місці гаража площею 23, 3 кв.м та об'ємом 56 м.куб. без дозвільних документів, не додержуючись Державних будівельних норм, незважаючи на його заперечення проти будівництва вказаної споруди, нехтуючи його правами, та принципами добросусідства.

Наразі ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 намагаються за допомогою рішення суду легалізувати незаконні будівлі шляхом визнання права власності на ці споруди. До своєї заяви гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 додали технічний паспорт який не відповідає дійсності, дати та розміри об'єктів на земельній ділянці не є правдивими, зокрема зазначений вище гараж вже має площу 39,9 кв.м. та об'єм 96 м.куб. та рік його побудови вказано 1970.

На даний момент на межі ділянок розміщена стіна вказаної споруди висотою більше трьох метрів і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжують будівництво другого поверху.

Для захисту свого порушеного права, ОСОБА_2 має намір звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання привести будівлю у попередній стан.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.08.2018 р. підсудність заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позову визначено Дарницькому районному суду м. Києва.

Автоматизованою системою документообігу суду було визначено для розгляду цієї заяви суддю Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 вимоги заяви підтримав з підстав наведених у заяві.

Вислухавши заявника, вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до п.2, ч.1, ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, з яким заявник має намір звернутись до суду, його пояснення в судовому засіданні, який довів, що між сторонами дійсно наявний спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суд дійшов висновку, що обраний вид забезпечення позову відповідає вимог процесуального законодавства, є повністю співмірний з позовними вимогами.

Забезпеченням позову у спосіб запропонований заявником, законних прав та інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушено не буде, застосований захід не перешкоджатиме їм користуватись майном, а відтак суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення заяви про забезпечення даного позову у спосіб запропонований заявником.

Керуючись ст.ст.149-153; 260, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред'явлення позову - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_2) проводити будівельні роботи по лінії межі двох ділянок на місці гаража площею 23,3 кв.м та об'ємом 56 м.куб., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення для виконання ухвали три роки.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 для пред'явлення до виконання та ОСОБА_3, ОСОБА_4 для ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконанню.

Суддя: О.М. Колесник