Справа № 569/1672/18
У Х В А Л А

07 березня 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

представника скаржника ОСОБА_2

заінтересованої особи - державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву скаргу ОСОБА_5, заінтересована особа державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Рівненського міського суду із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про арешт майна боржника за виконавчим провадження № 55275733 неправомірними, зобов'язати державного виконавця Рівненського міського відділу державноївиконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_5 із сплати аліментів на користь ОСОБА_6 Аркадіївіїй згідно виконавчого листа № 569/966316-н , виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 24.01.2017р. з врахуванням сум, які сплачено згідно наданих квитанцій та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконання виконавчого листа про стягнення з нього аліментів, він сплачує їх постійно, шляхом перерахування коштів на картку ОСОБА_6, що підтверджується виписками здійснення грошових переказів та чеками, які він надавав виконавцю задля врахування цих оплат до суми сплачених коштів по аліментах. Зазначає, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 08 грудня 2017 року №84313 за ним станом з 02.08.2016 року по 30.11.2017 року є відсутній борг по аліментах.

23 січня 2018 року він не зміг скористатись своєю банківською карткою його повідомили проте, що на його банківський рахунок накладено арешт. Звернувшись в цей же день до Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби його повідомили проте, що на його банківський рахунок накладено арешт та вручили йому постанову про арешт коштів боржника від 22.12.2017 року, розрахунок заборгованості по аліментах від 22.12.2017 року та заяву ОСОБА_6 від 20.12.2017 року. Тобто постанову про арешт його коштів йому не надсилався, а був вручений йому особисто через місяць часу після винесення такої постанови.

Крім того, виконавець при вчиненні виконавчих дій порушив порядок накладення арешту на кошти, оскільки даною постановою наклав арешт на всю суму банківського рахунку, а не в межах суми звернення. З вищенаведених підстав, просить суд, задоволити скаргу в повному обсязі.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав з мотивів наведених у скарзі.

Державний виконавець в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Представник стягувача також заперечила проти задоволення скарги, оскільки вважає дії державного виконавця правомірними.

Заслухавши представника боржника, державного виконавця, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі Рівненський МВ ДВС) знаходиться виконавчий лист №569/9663/16 ц , виданий Рівненським міським судом Рівненської області 24.01.2017 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.08.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_6 звернулася до Рівненського МВ ДВС із заявою про надання їй розрахунку заборгованості по аліментах, в якій також просила накласти арешт на все майно, яке належить боржнику для забезпечення погашення заборгованості по аліментах.

Постановою від 22.12.2017 року державний виконавець Рівненського МВ ДВС ОСОБА_3 наклала арешт на грошові кошти що містяться на рахунках боржника ОСОБА_5 у виконавчому провадженні №55275733 щодо виконання виконавчого листа №569/9663/16 ц.

Згідно супровідного листа №87675 від 22.12.2017 року копія постанови про накладення арешту на кошти боржника від 22.12.2017 року була направлена поштою ОСОБА_5, доказів про те, що постанова була ним отримана не має. Однак факт неотримання боржником постанови про арешт майна боржника не є підставою для її скасування, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 2 статті 13 Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частина 7 статті 26 зазначеного Закону передбачає, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ст. 56 Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Представник скаржника також посилається на те, у її довірителя відсутня заборгованість по сплаті аліментів, оскільки він постійно сплачує їх, шляхом перерахування коштів на картку ОСОБА_6, що підтверджується виписками здійснення грошових переказів та чеками, тому підстав для накладення арешту на його грошові кошти у державного виконавця не було.

Доводи представника скаржника не заслуговують на увагу, оскільки з оглянутих в судовому засіданні виписок здійснення грошових переказів та чеків вбачається, що відповідач дійсно сплачував позивачу кошти, однак не вказавши призначення платежу, що не щдає можливості суду встановити дійсність проплат саме по аліментах. Відтак, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 22.12.2017 року, який здійснений державним виконавцем, загальна сума заборгованості ОСОБА_5 станом на 20.12.2017 року становить 6919, 35 грн. Даний розрахунок у встановленому законом порядку не оскаржений.

Таким чином, у зв"язку з зазначеною заборгованістю, Законом передбачено право державного виконавця на винесення постанови про арешт коштів. Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки заборгованість ОСОБА_5 по аліментах не погашена, суд підстав для скасування арешту, накладеного на його кошти, не вбачає.

Щодо вимог ОСОБА_5 про зобов'язання державного виконавця Рівненського міського відділу державноївиконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_5 із сплати аліментів на користь ОСОБА_6 Аркадіївіїй згідно виконавчого листа № 569/966316-н , виданого Рівненським міським судом Рівненської області від 24.01.2017р. з врахуванням сум, які сплачено згідно наданих квитанцій та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22 грудня 2017 року, то вказані вимоги - це спір про право та мають вирішуватися в порядку позовного провадження

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином судом встановлено, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5, заінтересована особа державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на постанову державного виконавця про арешт коштів боржника.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина