У К Р А Ї Н А
БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 2/408/996/17
ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ 408/3136/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2018 року смт.Біловодськ
Біловодський районний суд Луганської області у складі :
головуючого - судді Карягіної В.А..
при секретарі- Савенко Т.А.
розглянувши в судовому засіданні в залі судового засідання в смт. Біловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
В С Т А Н О В И В:
18.07.2017 року представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості в розмірі 127 543,39 грн., а також судові витрати в сумі 1 275,4 грн.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що 01 лютого 2014 року відповідач взяв у позивача в борг 100 000,00 грн. в строк до 01.07.2015 року включно, про що було складено письмову розписку. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобовязання у порядку та у строк, зазначений у розписці, та борг до теперішнього часу не повернув, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборговваності за договорами позики із стягненням інфляційних витрат та 3% річних..
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час та день слухання справи був повідомлений через оголошення в газеті Урядовий Курєр» від 24.01.2018 року, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомлений про час і місце слухання справи з часу опублікування оголошення. З заявами про слухання справи у його відсутності або перенесення слухання справи до суду не звертався.
У відповідності із ст.281 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення позову з наступних підстав.
Згідно до ст. 12.13,81 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Крім того, вимоги ст. 526 цього Кодексу вказують на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ст. 530 ЦК України.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З розписки про отримання позики, яка по суті є письмовим договором позики, що укладений між сторонами, вбачається, що ОСОБА_2 01.02.2014 року взяв в борг у ОСОБА_1 100 000,00 грн. в строк до 01.07.2016 року (а. с. 8 ), про строк повернення позики вказано представником позивача і на сторінці 3 позовної заяви, а тому суд вважає доведеним строк повернення позики саме 1.07.2016 року, оскільки оригінал розписки знаходився саме у позивача.
Стаття 625 ЦК України, вказує на те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. До того ж боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.. 625 ЦК України, розмір заборгованості за борговою розпискою становить 118 506.66 грн., яка складається з основної заборгованості 100 000,00 грн., з урахуванням індексів інфляції за період з 01.07.2016 р. по 23.06.2017 року ця сума становить 115 572,66 грн., виходячи з розрахунку: 100 000грн сума боргу х 0,155 індекс інфляції у вказаному періоді
Місяць року за період розрахунку Індекс інфляції, %
липень місяць 2016 99.9
серпень місяць 2016 99.7
вересень місяць 2016 101.8
жовтень місяць 2016 102.8
листопад місяць 2016 101.8
грудень місяць 2016 100.9
січень місяць 2017 101.1
лютий місяць 2017 101.0
березень місяць 2017 101.8
квітень місяць 2017 100.9
травень місяць 2017 101.3
червень місяць 2017 101.6 ,
3% річних 2 934,00 грн. виходячи з 357 днів прострочення.
З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, але він підлягає частковому задоволенню в сумі 118 506,66грн..
На підставі ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуждаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв'язку з цим з урахуванням положень ст.. 141 ЦПК України підлягають також частковому задоволенню і вимоги про стягнення судового збору, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви пропорційно задоволеній частині позовних вимог, тобто підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 184.07 грн.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046-1047,1049-1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 12.81, 89. 141, 258,259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ((Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул.. Букаєва.55, паспорт серія ЕН № 255403, РНОКПД: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (Луганська область. М. Лисичанськ, кв. Жовтневої революції,3/3, РНОКПД: НОМЕР_2) заборгованість за договором позики у розмірі 118 506 (сто вісімнадцять тисяч пятсот шість) грн. 66 коп. та судові витрати в сумі 1 185.06 грн.
В задоволенні іншої частині позову відмовити.
Копію заочного рішення надіслати позивачу для відома.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленим ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя

Біловодського райсуду

Луганської області ОСОБА_4