07.02.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Дорошинської В.Е.
за участю секретаря: Лисенко К.М
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Корабельного районного управління юстиції у м. Херсоні про зняття арешту з майна, -
Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 у відповідних частках по 1/4 частині. ОСОБА_5 04.04.2011 року помер, у віці 64 роки. Після його смерті залишилося спадкове майно, що належало померлому на праві приватної спільної сумісної власності, а саме 1/4 частини квартири за вищевказаною адресою, однак після звернення ОСОБА_1 до нотаріуса для оформлення спадщини їй стало відомо про арешт накладений Ухвалою Комсомольського районного суду від 16.11.2011 року по справі №2-3796/11. На підставі вказаної ухвали ВДВС Комсомольського РУЮ відкрито виконавче провадження 21.11.2011 року та накладено арешт на 1/4 частину квартири за адресою: м. Херсон, вул. Патона,5, що належить ОСОБА_5, крім того, на підставі вищевказаної ухвали накладено арешт на майно боржника, а саме на всю квартиру АДРЕСА_1. Державним виконавцем вказані виконавчі провадження закрито та направлено постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві- Данильченко ОСОБА_7 до ВДВС Корабельного РУЮ в м. Херсоні не звертався з виконавчим документом та заявою про примусове виконання рішення. Оскільки про існування вказаних арештів позивачі дізналися лише в той час коли звернулися до нотаріальної контори (серпень 2016 року), тому просять суд поновити пропущений строк з поважних причин та скасувати арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна: відповідно до ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.11.2011 року по цивільній справ №2-3796/11 ВДВС Комсомольського РУЮ проведені виконавчі дії 21.11. 2011 року, за яким відкрито виконавче провадження №29956010 та накладено арешт на 1/4 частину АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 та відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП 29956010 від 21.11.2011 року на підставі рішення суду за №2-3796/11 та виданого судом виконавчого листа від 16.12.2011 року на всю квартиру АДРЕСА_1(реєстраційний номер обтяжень 2708782, зареєстрований 21.11.2011 року) .
Представник позивачів адвокат ОСОБА_8 в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися про причину неявки суд не сповістили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.
ОСОБА_7 до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.
Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України .
ОСОБА_7 до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №32317961 виданого 05.12.2011 року встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_6 ОСОБА_9 належить на праві приватної спільної сумісної власності по 1/4 частині на кожного квартира АДРЕСА_1.
ОСОБА_7 до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №003448 ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10.
ОСОБА_5, 04.04.2011 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КГ №123687, актовий запис №183 видане 04.04.2011 року відділом ДРАЦС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні.
На підставі вказаної ухвали ВДВС Комсомольського РУЮ відкрито виконавче провадження 21.11.2011 року та накладено арешт на 1/4 частину квартири за адресою: м. Херсон, вул. Патона,5, що належить ОСОБА_5, крім того, на підставі вищевказаної ухвали накладено арешт на майно боржника, а саме на всю квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 08.09.2015 року №43476681.
ОСОБА_7 до витягу з Виконавчого провадження від 14.06.2017 року встановлено, що державним виконавцем 21.11.2011 року закінчено ВП за п.8 ч.1 ст.49 (а саме фактичне виконання рішення) про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, відповідно до Витягу з ВП від 14.06.2017 року встановлено, що державним виконавцем винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст.47 (відсутність у боржника майна) .
При звернені до ВДВС Корабельного РУЮ у м. Херсоні відповідно до листа від 15.06.2017 року за №6386 стало відомо, що на примусовому виконанні Корабельного районного відділу ВДВС м. Херсона перебувало виконавче провадження №29956010 відкрите на підставі ухвали суду від 16.11.2011 за №3796/11 та виконавче провадження №30485274, де державним виконавцем 21.11.2011 року та 28.11.2013 року було винесено постанови про закінчення виконавчого провадження та про повернення виконавчого провадження.
ОСОБА_7 до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути предявлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3,45 ЦПК).
Пунктом 13 Постанови № 5 розяснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно зясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.
ОСОБА_7 дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
ОСОБА_7 дост.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
ОСОБА_7 до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий також за рішенням суду.
Ст.257 ЦК України встановлює трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права.
ОСОБА_7 до частини першої ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Судом встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався в серпні 2016 р., що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність здійснити захист цивільних прав та інтересів позивача, шляхом зняття арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_1, який було накладено на підставі Ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона, від 16.11.2011 року по цивільній справі 2-3796/11.
Враховуючи докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а відповідно є такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 15,16, 317, 321, 386 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354, суд-
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Корабельного районного управління юстиції у м. Херсоні про зняття арешту з майна - задовольнити повністю.
Поновити строк звернення до суду як такий, що пропущено з поважних причин.
Скасувати арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна:
- відповідно до ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.11.2011 року по цивільній справ №2-3796/11 ВДВС Комсомольського РУЮ проведені виконавчі дії 21.11.2011 року, за яким відкрито виконавче провадження №29956010 та накладено арешт на 1/4 частину АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 та
- відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП 29956010 від 21.11.2011 року на підставі рішення суду за №2-3796/11 та виданого судом виконавчого листа від 16.12.2011 року на всю квартиру АДРЕСА_1(реєстраційний номер обтяжень 2708782, зареєстрований 21.11.2011 року) .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.Е. Дорошинська