Справа № 502/1387/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Приморськоїсільської ради та просив суд:

-встановити факт належності правовстановлюючого документу, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 20 вересня 1996 року, та який зареєстровано там же 24 вересня 1996 року, за реєстром №2568, на земельну частку (пай) розміром 2,49 умовних кадастрових гектарів у КСП «Росія» с.Приморське, Кілійського району Одеської області - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року;

-визнати за позивачем, ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,49 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться у колективному сільськогосподарському підприємстві «Росія» с.Приморське, Кілійського району Одеської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_3, яка постійно на час смерті проживала АДРЕСА_1. ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року залишила на ім'я позивача, ОСОБА_2, заповіт (заповідальне розпорядження на земельну частку (пай), у заповіті помилково зазначено на колгоспний пай). ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року залишила на ім'я ОСОБА_4, заповіт (заповідальне розпорядження) на житловий будинок в АДРЕСА_2 та на ім'я ОСОБА_5, заповіт (заповідальне розпорядження) на частку житлового будинку в АДРЕСА_3 На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної частки (паю) розміром 2,49 умовних кадастрових гектарів у КСП «Росія» с. Приморське Кілійського району Одеської області та вищезазначеного житлового будинку в АДРЕСА_2. Позивач, ОСОБА_2 відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Спадщину, яка залишилася після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв в порядку ст.549 ЦК Української РСР, тобто вступив в управління спадковим майном, оскільки на день смерті спадкодавця мав на руках правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тобто на земельну частку (пай), але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в Кілійській районній державній нотаріальній конторі Одеської області була заведена спадкова справа за №86/98, та ОСОБА_4 та ОСОБА_5, були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на належне по заповітам від 19 березня 1997 року від 17 квітня 1997 року, на нерухоме майно, тобто на житловий будинок в АДРЕСА_3 Позивач, ОСОБА_2 не оформив свої спадкові права на вказану земельну частку (пай), що зазначена у заповіті від 8 квітня 1996 року. Земельна частка (пай) розміром 2,49 умовних кадастрових гектарів у КСП «Росія» с. Приморське Кілійського району Одеської області, належна спадкодавцю, ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Однак у вказаному сертифікаті було зроблено помилку, замість виданий на ім'я ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_7. Також у вказаному заповіті за реєстровим №44 від 08.04.1996 року виконкому Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області було зазначено заповідальне розпорядження «на належний мені колгоспний пай, замість земельну частку (пай). У спадкодавця дійсно була лише земельна частка (пай) відповідно до зазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай). Також Приморська сільська рада Кілійського району Одеської області видала довідку про відсутність майнового паю у КСП «Росія» с. Приморське Кілійського району Одеської області. Позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого брата та йому Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було надано роз'яснення, у якому зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я позивача на вказану земельну частку (пай), не можливо, в зв'язку з тим, що заповіт, не утримує всіх необхідних даних про заповідане майно та правовстановлюючий документ на спадкове майно - вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), замість виданий на ім'я ОСОБА_3, зазначено ОСОБА_7. Та на підставі чого рекомендовано звернутися до суду за захистом свої прав. На даний час у позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті спадкодавця. Інших спадкоємців за заповітом та осіб які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає.

Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Приморської сільської ради Кілійського району, в судове засідання не з'явився, надав заяву згідно якої, просив суд розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів в підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Шлюб між рос. «Павловым Борисом Астафьевичем» та рос. «Бондаренко Агрипиной Ивановной» був укладений 08.10.1988 року Приморським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 08.10.1988 року, актовий запис № 20. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_8 було присвоєне прізвище «ОСОБА_8».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4, зареєстрованого Приморською сільською Радою Кілійського р-ну Одеської обл., актовий запис № 42, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

З довідки Приморської сільської ради № 346 від 21.08.2015 р. вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 р., постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_4 з 1988 року до дня смерті. На день її смерті за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає.

Рішенням Приморської сільської ради № 43 - VII-IV від 29.01.2016 р., АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

З дублікату заповіту від 08.08.1996 р. посвідченого секретарем виконавчого комітета Приморської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3, заповідала ОСОБА_2 належний їй колгоспний пай, який знаходиться у колективній сільськогосподарському підприємстві «Росія» с. Приморське Кілійського району Одеської області.

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 від 20.09.1996 р., вбачається, що ОСОБА_9, як члену КСП «Росія», розташованого в с. Приморське Кілійського району Одеської області, проживаючої в с. Приморське Кілійського району Одеської області на підставі рішення Кілійської райдержадміністрації від 12.06.1996 р. № 237, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Приморської сільської ради № 103 від 24.03.2017 р., ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 р. не має у власності майновий пай в колективному сільськогосподарському підприємстві «Росія» с. Приморське Кілійського району Одеської області.

Згідно довідки Виконавчого комітету Приморської сільської ради № 372 від 10.07.2018 р., сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 від 20.09.1996 р., дійсно був виданий на ім'я ОСОБА_3, замість ОСОБА_7, як зазначено в сертифікаті.

Відповідно до інформаційного листа Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 2055/02-17 від 07.10.2015 року вбачається, що позивачу рекомендовано звернутись до суду для оформлення спадщини за заповітом, оскільки заповіт не утримує всіх необхідних даних про заповідане майно.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 53555545 від 04.10.2018 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_3, номер у спадковому реєстрі 57349990, дата посвідчення 08.08.1996 р., місце посвідчення Приморська сільська рада Кілійського району Одеської області.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 53555553 від 04.10.2018 р., сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, відносно ОСОБА_3, інформація відсутня.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги представника позивача, щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненіпротягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за заповітом є позивач. Беручи до уваги те, що в зв'язку з розбіжностями даних в заповіті,оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої представником позивача вимоги про визнання права власності на спадщину на земельну частку (пай) та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. 534, 549 ЦК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 20 вересня 1996 року, та який зареєстровано там же 24 вересня 1996 року, на земельну частку (пай) розміром 2,49 умовних кадастрових гектарів у КСП «Росія» с. Приморське, Кілійського району Одеської області - ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,49 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться у колективному сільськогосподарському підприємстві «Росія» с. Приморське, Кілійського району Одеської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников