Справа № 717/1480/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2018 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Телешмана О.В.,

з участю секретаря судового засідання Дєдової В.С.,

представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,

відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,

представник відповідача - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь кредитної спілки Буковинський Альянс 30977 гривень 21 копійку заборгованості за кредитним договором та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1600 гривень.

Розглянувши цивільну справу за позовом кредитної спілки Буковинський Альянс до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України ( а.с.104), проте в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності.

Представником відповідача подано відзив на позов, а представник позивача надав відповідь на відзив.

Позов заявлено з тих підстав, що відповідач не виконує зобов'язання за договором щодо сплати процентів за підвищеною процентною ставкою, не виконує зобов'язання щодо повернення основної суми боргу та процентів за рішенням суду, має в зв'язку з цим заборгованість за пенею та зобов'язаний сплатити позивачу інфляційні втрати в зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання.

Представник позивача ОСОБА_1 вважає, що відповідач прострочив грошове зобов'язання за договором кредиту, тому повинен сплатити заборгованість по процентах за підвищеною процентною ставкою, встановленою договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та пеню згідно умов договору.

Представник відповідача ОСОБА_3 вважає, що договором не встановлено розмір процентів після спливу строку дії договору, позивач не надав доказів про зарахування сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості за рішенням суду, суд має зменшити розмір пені, а також застосування підвищеної процентної ставки та стягнення пені є подвійною відповідальністю за порушення зобов'язання.

Судом також встановлено, що 12 квітня 2007 року між позивачем кредитною спілкою Буковинський Альянс та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 888 (далі - Договір), відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 10000 гривень в рамках строку дії договору на засадах зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, що підтверджується копією вказаного вище кредитного договору. Згідно зазначеного вище договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати щомісячні платежі за кредитом. Проте, відповідач порушив свої зобовязання за договором та не сплачував щомісячно встановлені договором платежі.

В зв'язку з такими порушеннями договору позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу і згідно наказу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 5 червня 2009 року № 2-н-257 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 888 від 12 квітня 2007 року в розмірі 9636 гривень 42 копійки, в тому числі 6055,21 гривню основного боргу та 3581,21 грн. заборгованості по відсотках станом на 5 травня 2009 року. Даний судовий наказ набрав законної сили і виконувався в порядку для виконання судових рішень. Відповідач ОСОБА_2 не сплачував відповідні платежі, тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду і рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі № 717/1963/13-ц від 12.11.2013 року встановлено, що станом на 05.05.2009 року заборгованість ОСОБА_2 згідно судового наказу складала 6055,21 грн. - тіло кредиту та 3581,21 грн. відсотки, а станом на 17.10.2013 року сума боргу відповідача по тілу кредиту становила 4293,60 грн. і сума заборгованості відповідача по відсотках складала 9512,13 грн. Дані обставини підтверджуються копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12.11.2013 року по справі № 717/1963/13-ц. Після даного рішення суду відповідач частково погашав заборгованість, яку позивач розподіляв відповідно до п.6.3 кредитного договору №888 від 12.04.2007 року, яким встановлено, що якщо сума платежу, що його вносить позичальник, є недостатньою для погашення кредиту, відсотків та пені, то спілка зараховує в першу чергу суму пені, далі - суму відсотків, а суму, що залишилася, спілка зараховує на погашення кредиту, що визнається відповідачем, позивачем та підтверджується розрахунками заборгованості, наданими позивачем та квитанціями, наданими представником відповідача.

Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобовязання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статті 598 ЦК зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, наявність рішення суду про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, зокрема процентів згідно договору та інфляційних втрат.

Зокрема відповідно до п.3.1 Кредитного договору №888 від 12.04.2007 року плата за користування кредитом (надалі - відсотки) нараховується Спілкою за кожен календарний день на фактичний залишок заборгованості Позичальника за кредитом за базовою ставкою 45 % (Сорок п'ять відсотків) річних, або, у випадку, передбаченому п.3.4.3 цього Договору, за підвищеною ставкою 75% (Сімдесят п'ять відсотків) річних. Відповідно до п.3.2 вказаного вище кредитного договору Розрахунковим періодом (далі - "Період") є кожен повний місячний строк користування кредитом.

Враховуючи викладене вище суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що договором не встановлено розмір процентів після спливу строку його дії, оскільки це спростовується п.3.2 вказаного вище кредитного договору, який досліджений судом.

Суд відхиляє доводи представника позивача ОСОБА_1 та докази у вигляді розрахунку заборгованості за договором в частині нарахування заборгованості за підвищеними відсотками в розмірі 75 % річних, виходячи з такого. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору № 888 від 12 квітня 2007 року плата за користування кредитом (надалі - відсотки) нараховується Спілкою за кожен календарний день на фактичний залишок заборгованості Позичальника за кредитом за базовою ставкою 45 % (Сорок п'ять відсотків) річних, або, у випадку, передбаченому п.3.4.3 цього Договору, за підвищеною ставкою 75% (Сімдесят п'ять відсотків) річних. Відповідно до п.3.3 даного договору позичальник зобов'язується сплачувати кредит, а також відсотки за кожен Період згідно графіку сплати (далі - "Графік") , наведеного у Додатку №1 до цього Договору. Графік може змінюватися тільки у випадках, передбачених п.3.4 цього Договору. При такій зміні Спілка доводить до відома Позичальника новий Графік. Відповідно до підпункту 3.4.3 пункту 3,4 даного договору у рамках строку дії цього Договору можливі відхилення від Графіку, тобто Позичальник має право сплатити пізніше дня сплати за Графіком кредит у розмірі, визначеному Графіком, разом з відсотками, нарахованими по день фактичної, сплати включно. При цьому за строк з дня сплати за Графіком до дня фактичної сплати відсотки нараховуються за підвищеною ставкою.

Тобто, суд вважає, що, виходячи з даних умов договору, відповідач мав право сплатити відсотки за підвищеною ставкою в розмірі 75 % за строк з дня сплати за Графіком до дня фактичної сплати, проте, у рамках строку дії цього Договору, який діяв відповідно до п.2.1 Договору з 12.04.2007 року по 12.04.2010 року, а за ставкою 45 % річних відповідач зобов'язаний сплачувати заборгованість відповідно до умов п. 3.2 Договору та ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за договором позики грошей, порушив свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк встановлений договором.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на отримання процентів за укладеним між позивачем та відповідачем кредитним Договором № 888 від 12 квітня 2007 року за період з 18.10.2013 року по 29.11.2017 року, оскільки в цей період грошові зобов'язання між позивачем та відповідачем не припинилися, і відповідач прострочив за вказаний період заборгованість по процентах, виходячи з розміру за базовою ставкою 45 % (сорок п'ять) відсотків річних за періоди:

з 18.10.2013 року по 20.09.2017 року в сумі 7187,63 грн.;

з 21.09.2017 року по 16.11.2017 року в сумі 289,80 грн.;

з 17.11.2017 року по 29.11.2017 року в сумі 63,91 грн., а всього 7541,34 грн.

Виходячи з даної заборгованості по відсотках, відповідач також має заборгованість по пені відповідно до п.6.2 Кредитного договору № 888 від 12 квітня 2007 року з розрахунку 84 % річних від прострочених платежів за договором (основної суми боргу, яка не сплачена за рішенням суду, процентів, не сплачених за рішенням суду та процентів відповідно до п.3.2 Договору) в межах заявлених позивачем вимог в сумі 8040,65 грн.

Крім того, позивач зазнав інфляційних втрат в розмірі 8122,46 на суму несплаченого основного боргу за рішенням суду та 1423,46 грн. на суму невчасно сплачених відсотків, а всього 9545,92 грн.

Отже, суд вважає, що відповідач порушив права позивача на одержання від позичальника процентів від суми позики, пені та інфляційних втрат і загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед позивачем - кредитною спілкою «Буковинський Альянс» за Кредитним договором № 888 від 12 квітня 2007 року складає: 7541,34 грн. + 8040,65 грн. + 9545,92 грн. = 25127,91 грн.

У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач ОСОБА_4 своєчасно виконав своє грошове зобов'язання за вказаним вище договором і не порушував умови договору в період з 18.10.2013 року по 29.11.2017 року, а відповідач та його представник не надали суду відповідно до ст. 81 ЦПК України доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст. 625 та ст. ст.1048,1049 Цивільного кодексу України борг у вигляді 7541,34 грн. процентів, 8040,65 грн. пені та 9545,92 грн. у вигляді інфляційних втрат, а всього 25127,91 грн. відповідач сплатив позивачу.

Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов'язальні правовідносини, суд вважає, що позовна заява кредитної спілки Буковинський Альянс до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача 25127,91 грн. боргу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача кредитної спілки Буковинський Альянс слід стягнути судові витрати у виді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1297,88 грн.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто, законодавцем передбачено дві підстави для зменшення неустойки за рішенням суду: 1) значне перевищення неустойкою розміру збитків та 2) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач та його представник в порушення ст.81 ЦПК України не довели, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та наявні інші обставини, які мають істотне значення, що дає право суду зменшити розмір неустойки, тому суд вважає, що розмір неустойки не може бути зменшений.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509,525,526,551,599,611,612,625,629,1046 - 1050 Цивільного кодексу України керуючись ст. ст.. 2-13,19, 76-83,89, 133,141, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов кредитної спілки Буковинський альянс до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь позивача кредитної спілки Буковинський Альянс (, місцезнаходження вул. Заньковецької,15 м. Чернівці) 25127 (двадцять п'ять тисяч сто двадцять сім) гривень 91 (дев'яносто одну ) копійку боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) на користь кредитної спілки Буковинський Альянс () судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1297 (одна тисяча двісті дев'яносто сім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне судове рішення складено 07.02.2018 року.

Суддя Телешман О.В.