Провадження № 2/520/2406/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи Першої Одеської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суд з позовом про зняття арешту з майна в якому просить зняти арешт з домоволодіння , розташованого за адресою м.Одеса, вул. Прорізна, 3, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Першою Одеською державною нотаріальною конторою 07.11.2008 року реєстраційні номери №816242,8162411,8162427 та виключити ці записи з реєстру.

Представника позивача-адвокат ОСОБА_4, діючий за ордером на підставі договору про надання правової допомоги, до судового засідання надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Своїм правом на подання відзиву не скористались.

Представник третьої особи- Першої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання надав заяву про можливість розгляду справи за відсутністю їх представника.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, яке було видано замість договорів купівлі-продажу від 17.11.1989 р. який було укладено з ОСОБА_2 та від 07.06.1991 р., який було укладено з ОСОБА_5, є власником домоволодіння № 3 по вулиці Прорізна в місті Одесі.

07.07.2017 р., реалізуючи свої права власника зазначеного домоволодіння ОСОБА_1 отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься записи, які внесені першою Одеською державною нотаріальною конторою від 07.11.2008 року за № 8162402, №8162411 та №8162427 про накладення арешту на будинок №3 по вулиці Прорізна в місті Одесі. Підставою обтяження є ухвала Київського районного суду м. Одеси від 23.10.1989 р. №б/н.

Відповідно до довідки архіву Київського районного суду м.Одеси від 10.07.2017 року за №2729 за період з 1989 року не значиться справа між сторонами ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно довідки Одеського державного нотаріального архіву ухвала Київського районного суду м. Одеси б/н від 23.10.1989 року про накладення заборони на будинок З вулиця Прорізна м. Одеса, на архівне зберігання не передавалась.

Таким чином на даний час на належне позивачці майно безпідставно накладено арешт, чим порушені мої майнові права щодо розпорядження власністю.

Сама позивачка, також не була учасником будь-яких судових процесів, про наявність жодних спорів також інформації не має, жодні претензії або вимоги, щодо придбаного нерухомого майна від третіх осіб до позивачки не надходили.

Відповідно до п. 5.1. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема, кредитора про погашення позики; за рішенням суду.

ОСОБА_1 згідно із Договорами купівлі-продажу, а у подальшому Свідоцтвом про право власності набула права власності на вищезазначене нерухоме майно, та заборона відчуження, яку було перенесено до Єдиного державного реєстру з архіву Першою державною нотаріальною конторою м. Одеси 07.11.2007 р. як арешт, порушує її права власності.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Зазначені норми також закріплені ст.ст. 316, 317, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України - власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право ОСОБА_1 як власниці зазначеного майна.

Отже, внаслідок накладення арешту на нерухоме майно позивач на сьогоднішній день позбавлена можливості реалізувати свої права власника, які передбачені законодавством України.

Таким чином, наявність арештів, накладених відповідно до ухвали Київського районного суду від 23.10.1989 року без номеру порушують права позивача.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення.

Керуючись ст. ст. 13, 141, ст. ст. 263, 200, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи Першої Одеської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт з домоволодіння, розташованого за адресою: м.Оддеса, вул.. Прорізна, 3, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, який зареєстрований згідно ухвали Київського районного суду м.Одеси від 23.10.1989 року без номеру Першою Одеською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 07 листопада 2008року за реєстраційними номерами № 8162402, №8162411, №8162427, виключивши зазначені записи з реєстру.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяті днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 05.03.2018 року.

Суддя Луняченко В. О.