П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«15» березня 2018 року м. Херсон

Справа № 766/6055/17

Провадження № 22-ц/791/377/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Котьо І. В. від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання права власності на автомобіль,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_6 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 29 листопада 2007 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Кредобанк» укладено кредитний договір № 47/а-О1, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 88 065,00 грн. на строк до 01 листопада 2014 року з метою оплати за договором купівлі-продажу автомобіля КІА СЕRAТО, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та зобов'язанням здійснення щомісячних платежів у розмірі 1 062 грн.

Автомобіль КІА СЕRAТО, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 29 листопада 2007 року. У зв'язку з фінансовими труднощами ОСОБА_7 була не спроможна виконувати кредитні зобов'язання, і банком було запропоновано здійснити продаж вказаного транспортного засобу іншій особі з обов'язком подальшого погашення кредитної заборгованості, на що відповідач надала свою згоду.

З тих причин, що ПАТ «Кредобанк» відмовився в переоформленні кредитних зобов'язань на неї (позивача) та зміну сторони Позичальника в кредитному договорі, а також переходу права власності на автомобіль, за згодою ОСОБА_7, між ПАТ «Кредобанк» та нею 30 січня 2009 року було укладено договір поруки та додатковий договір від 17 серпня 2011 року, відповідно до якого поручитель зобов'язувався відповідати перед кредитором за виконання Боржником зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором № 47/а-О1 від 29.11.2007 року, укладеним між Боржником та Кредитором.

На підтвердження укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу КІА СЕRAТО та переходу права власності до неї, між позивачкою та відповідачкою 23 лютого 2009 року укладено договір.

Згідно з умовами п. 1 даного Договору, на неї покладались обов'язки по виконанню кредитних зобов'язань за кредитним договором № 47/а-О1 від 29.11.2007 року, що включають заборгованість по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії, пені, штрафів та ін., здійснені страхування автомобіля, забезпечення його схоронності та після закінчення строку дії договору застави, прийняття його у свою власність із подальшим переоформленням.

Пунктом 2.2. Договору передбачався обов'язок ОСОБА_7 передати їй у власність транспортний засіб з подальшим його переоформленням.

На виконання зобов'язань за договором поруки та купівлі - продажу автомобіля вона повністю погасила кредитну заборгованість ОСОБА_7 Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 квітня 2014 року з неї та ОСОБА_7 кредитну заборгованість стягнуто солідарно.

Позивач просила суд визнати за нею право власності на автомобіль KIACERATO, д. н. НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Рішенням Херсонського міського суду від 13 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зазначала, що суд не взяв до уваги змісту укладеного між нею і відповідачкою договору від 23 лютого 2009 року, який за змістом є договором купівлі - продажу автомобіля та виплати нею замість відповідачки щомісячних платежів за кредитним договором і погашення заборгованості, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Херсонського міського суду від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір купівлі-продажу спірного автомобіля у належній формі та спосіб не укладався, підстав для визнання права власності за позивачкою на нього немає, посилання позивача на те, що вона набула право власності на автомобіль у зв'язку з тим, що сплачувала кошти за кредитним договором та договором поруки, є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2007 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7, укладено кредитний договір №47/а-О1, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 88 065,00 грн на строк до 01 листопада 2014 року для здійснення оплати за договором купівлі-продажу автомобіля марки Kia, модель Cerato, дата випуску 2007 рік /а. с. 12/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Kia, модель Cerato, дата випуску 2007 рік, виданого МРЕВ ДАІ м. Херсон 29 листопада 2007 року, власником даного автомобіля є ОСОБА_7 /а. с. 13/.

30 січня 2009 року між ВАТ «Кредобанк», ОСОБА_7 ОСОБА_6 укладено договір поруки № 47/а-О1/1, а 17 серпня 2011 року додатковий договір, відповідно до умов якого ОСОБА_6 виступила поручителем перед кредитором - ВАТ «Кредобанк» за виконання боржником ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором №47/а-О1 від 29 листопада 2007 року укладеним між боржником та кредитором /а. с. 16/.

За умовами п. п. 1.1, 1.2 договору, укладеного 23.02.2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вбачається, що остання зобов'язується прийняти на себе та погасити всю існуючу на момент укладення цього договору грошову відповідальність ОСОБА_7 перед ВАТ «Кредобанк» за кредитним договором №47/а-01 від 29.11.2007 року та здійснювати одноособово всі наступні платежі за кредитним договором /а. с. 18/.

Згідно п. п. 1.5 цього договору, після виконання ОСОБА_6 всіх зобов'язань за кредитним договором вона зобов'язалася прийняти від ОСОБА_7 у свою власність з належним переоформленням, в рахунок відшкодування витрат, понесених з виконання зобов'язань за кредитним договором, автомобіль марки Kia, модель Cerato.

Згідно довідки ПАТ «Кредобанк» № 18/08/2-24945/13 від 22 жовтня 2013 року, за період з 30 січня 2009 року по 08 жовтня 2013 року ОСОБА_6 було внесено в рахунок виконання кредитних зобов'язань коштів на загальну суму 80 291,31 грн /а. с. 37/.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 43 854,23 грн /а. с. 38 - 40/.

Згідно квитанції № 14047746 від 14 березня 2017 року ОСОБА_6 сплатила заборгованість за кредитним договором № 47/а-О1 від 29.11.2007 року у розмірі 44 292,77 гривень /а. с. 42/.

Із довідки ПАТ «Кредобанк» № 198-5505/17 від 15 березня 2017 року вбачається, що 14 березня 2017 року зобов'язання за кредитним договором припинено у зв'язку з повним виконанням рішення суду від 23 квітня 2014 року /а. с. 43/.

14 березня 2017 року позивач направила відповідачу лист з вимогою напротязі 5 робочих днів з дня його отримання звернутись до Територіального сервісного центру МВС України в Херсонській області з метою державної перереєстрації автомобіля марки Kia, модель Cerato, 2007 року випуску на неї у зв'язку з погашенням позивачем кредитної заборгованості за кредитним договором за зобов'язаннями відповідача /а. с. 47/.

Відповідач ухиляється від переоформлення автомобіля.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Договір від 23 лютого 2009 року, на який посилається позивачка, як на підставу задоволення позову, не є за своїм змістом та формою договором купівлі - продажу, не містить істотних умов, необхідних для даного виду договорів, а є лише угодою про наміри його сторін у майбутньому.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 не виконувала належним чином зобов'язань за вказаним договором (п. а. 1.1 - 1.4) щодо щомісячних платежів за кредитним договором відповідачки, допустила заборгованість, яка була стягнута за рішенням суду у 2014 році, а виконання вказаного рішення було нею здійснено лише через три роки - у березні 2017 року /а. с. 38 - 40, 43 - 46/.

Позивачка не була замінена у кредитному договорі на позичальника - ОСОБА_7, виступала фінансовим поручителем у правовідносинах між Банком і ОСОБА_7, до якого, згідно закону, право власності на автомобіль автоматично, після сплати кредиту у повному обсязі не переходить.

Позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_7, суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на автомобіль на підставі статті 392 ЦК України.

Враховуючи вище зазначене, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, не містять нових фактів чи засобів доказування, зводяться до переоцінки обставин, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню. Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2017 року без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 19 березня 2018 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 19 березня 2018 року Постанова набрала законної сили 15 березня 2018 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька