Справа № 188/1543/17
Провадження № 2/188/45/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Ніколаєвої І.К.

секретаря судового засідання Карпенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.06.2010 року відповідач ОСОБА_1, отримала кредит у розмірі 4000 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит, у розмірі, встановленому договором.

Відповідач в свою чергу порушує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 30 червня 2017 року, утворилася заборгованість в розмірі 50734гривен 44копійки, яка складається з наступного:

- 2701гривен 88 копійок-заборгованість за кредитом;

- 41290гривен 44 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3850гривен00копійок-заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг:

- 500гривен 00 копійок-штраф (фіксована частина)

- 2392гривні 12 копійок-штраф(процентна складова)

І тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та судового збору на підставі ст. які позивач, посилаючись на ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615,629, 1050, 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК) України просить стягнути з відповідача, крім того, судові витрати в розмірі 1600 грн.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи в їх відсутність, просить позов задовольнити, заперечення на відгук у встановлений термін не надали ( а.с.39).

Відповідач - в судове засідання не з'явилася надала відгук ( а.с.55-57) де вказала, що просить справу розглянути в її відсутність, проти позову заперечувала вказуючи на те, що Умови та Правила додані до позовної заяви не містять в собі її підпису, не мають дати їх підписання, строку набрання чинності, строку дії, що в свою чергу унеможливлює встановлення факту того, що саме ці Умови та Правила діяли в момент підписання заяви про отримання кредиту. Зазначила , що з доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що останній платіж був здійснений нею 18.02.2014 року, отже позовна давність почала свій перебіг з 18.06.2014 року та сплинула 18.06.2017 року. Натомість до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся лише через пять місяців після закінчення терміну, наданого позивачу для звернення з відповідним позовом до суду за захистом своїх інтересів та порушених прав, просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що позовна заява подана до суду із порушенням строку позовної давності , встановленого ст.257 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом, на підставі наданих позивачем доказів, встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.06.2010 року відповідач ОСОБА_1, отримала кредит у розмірі 4000 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит, у розмірі, встановленому договором.

Відповідач в свою чергу порушує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 50734гривен 44копійки, яка складається з наступного:

- 2701гривен 88 копійок-заборгованість за кредитом;

- 41290гривен 44 копійки -заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3850 гривен 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 гривен 00 копійок-штраф (фіксована частина)

- 2392гривні 12 копійок-штраф(процентна складова)

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» заява.

З наданої Заяви вбачається, що датою відкриття рахунку є 24.06.2010 року і відповідно є датою укладення сторонами кредитного договору № б/н.

Пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

З матеріалів справи вбачається, що сторони про припинення дії договору протягом 12 місяців після його підписання та наступні 12 місяців не заявили, отже дія договору закінчилася 24.06.2011 року.

З заяви також вбачається, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору складає 30% в місяць з розрахунку 360 днів в році .

Згідно Правил користування платіжною карткою по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також при умові наявності коштів на рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (в останній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

У матеріалах справи відсутні докази того , що відповідачеві картка з новим строком дії видавалась, отже строк дії його картки після закінчення 24.06.2011 року не продовжувався.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в межах строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, відповідачем по справі у відгуку на позовну заяву наданому на адресу суду зазначено про застосування до нього строку позовної давності.

Статтею 258 ЦК передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Згідно із ч.1 ст.259 ЦК позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За ст.207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Але сторонами по справі він не укладався.

Судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом (строк позовної давності), про причини пропуску строку давності представник позивача не повідомив, не вказав на їх поважність та не просив його поновити, а відповідач у письмовому у відзиву на позовну заяву ( а.с.55-57) наполягає на застосуванні строку позовної давності.

Отже, суд прийшов до висновку, що існують всі підстави для відмови у задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності згідно з вимогами ст. 267 ЦК України.

Оскільки суд відмовляє в задоволені позову, всі судові витрати покладаються на позивача у відповідності до ст.141 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 207, 256, 257, 258, 259, 261 ЦК України, ст.ст ст. 4, 133, 141, 229, 258-259, 263-265, 353-354 ЦПК: суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Судові витрати в розмірі 1600 гривень покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_3