Справа № 2-1571/10
Провадження № 6/456/10/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Ковалишин Н. І. ,

за участю секретаря Кміть Х.З.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі № 2-1571/2010,

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд із заявою та уточнивши заяву просять визнати виконавчі листи видані Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 2-1571-2010 від 21 лютого 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ „Фольксбанк 363465,20 доларів США заборгованості за кредитним договором №КА 52580 від 26.09.08, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.03.10 року становить 2884096,36 грн. ( два мільйони вісімсот вісімдесят чотири тисячі девяносто шість гривень 36 копійок), 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) сплаченого державного мита, 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 копійок) оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи виданий щодо боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування вищевказаної заяви покликаються на те, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.12.2011р. у справі № 22-Ц-3109/11 залишено без змін рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2010року у справі № 2-3083/2010 року (2-1571/2010 р.) за позовом ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» 363465,20 доларів США заборгованості за кредитним договором № KF 52580 від 26.09.08, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.03.10 р.становить 2884096,36гривень 36 копійок, 1700,00 грн. сплаченого державного мита, 120,00 грн. оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Виконання вказаного судового рішення здійснювалось на підставі виконавчих листів, виданих Стрийським міськрайонним судом Львівської області, у відношенні окремо кожного з солідарних боржників.

29 грудня 2016 року листом ПАТ "ВіЕс Банк" (правонаступника стягувача ПАТ "Фольксбанк") від 29.12.2016р. № 09-4/22603 боржника було повідомлено про анулювання стягувачем його боргу за кредитним договором в порядку прощення. Окрім того, інформацію про відсутність боргу боржника перед стягувачем містить також лист стягувача від 24.03.2017р. № 10-3/4550 - відповідь на запит державного виконавця Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області, з якого вбачається, що борг боржника перед стягувачем відсутній в зв'язку з проведенням його прощення.

Таким чином, має місце факт відсутності обов'язку боржників перед стягувачем за вищевказаними виконавчими документами повністю в зв'язку з його припиненні у порядку ст. 605 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржник чи іншою особою або з інших причин.

У судовому засіданні заявники підтримали заяву покликаючись на викладені у ній обставини.

Стягувач, будучи належним чином повідомленим, про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, що відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявників, представника заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі від 27 грудня 2010 року у справі за позовом ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF52580 від 26.09.2008 року вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ „Фольксбанк 363465,20 доларів США заборгованості за кредитним договором № КА52580 від 26.09.08, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.03.10 станови 2884096,36 грн. ( два мільйони вісімсот вісімдесят чотири тисячі девяносто шість гривень 36копійок), 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) сплаченого державного мита, 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 копійок) оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Дане рішення набрало законної сили.

На виконання рішення суду видано виконавчі листи, зокрема, про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ „Фольксбанк вищевказаної суми.

Частиною другою статті 432 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судвизнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом (частина четверта статті 432 Цивільного процесуального кодексу України).

Підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є, як матеріально-правові так і процесуально-правові підстави.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо), зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами, внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою, смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можуть бути обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Також до процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню можна віднести видачу виконавчого листа в поза процесуальний спосіб.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Що стосується матеріально-правових вимог, то в ЦПК України передбачено як підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання саме відсутність обовязку боржника повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Чинне законодавство надає банкам можливість списання безнадійної заборгованості.

Так, згідно зі ст. 36 Закону № 2121 «Про банки і банківську діяльність» банки зобовязані формувати резервний фонд на покриття непередбачених збитків по всіх статтях активів та позабалансових зобовязаннях.

Бухгалтерський облік у банках здійснюється відповідно до Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів пд. Кредитні ризики в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 27 грудня 2007 року № 481, поточна редакція від 02.12.2015 року.

Згідно з п.1.3. глави 1 розділу ІІІ банк списує за рахунок спеціальних резервів заборгованість за кредитними операціями, яка визнана безнадійною щодо отримання. При цьому згідно з положеннями ст.139.3.4. ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму списання активу, який відповідає ознакам, визначеним пп. 14.1.11 п.14.1 ст.14 цього Кодексу, у розмірі, що відшкодовується з тієї частини резерву, на яку збільшувався фінансовий результат до оподаткування. Таким чином банки покривають свої затрати на списання безнадійної заборгованості, при цьому зменшуючи свої податкові зобовязання.

Банк може скористатись своїм правом та списати безнадійну заборгованість. Але законом не передбачено припинення зобовязання внаслідок списання заборгованості з балансу юридичної особи. Відшкодування банком за рахунок резервного фонду безнадійної заборгованості не має наслідком прощення боргу в розумінні положень статті 605 ЦК України та не є підставою для припинення стягнення з боржника на підставі ст. 605 ЦК України.

В пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року розяснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України.

Таким чином, зміст нормативних документів, на підставі яких приймалось рішення банку про визнання кредитної заборгованості позивача безнадійною та списання її за рахунок резерву, не є припиненням зобовязань в розумінні статті 605 Цивільного кодексу України, що регулюють питання зобовязань внаслідок прощення боргу кредитором, процедуру оформлення припинення зобовязання за цих підстав, з урахуванням кредитного договору, термін дії якого не сплив, правового регулювання, питань оподаткування тощо.

В даному випадку боргові зобов'язання відповідача перед банком не можна вважати погашеними. Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не свідчить про припинення зобов'язання в цій частині, зокрема шляхом прощення боргу кредитором.

Окрім того, судом встановлено, що 29 грудня 2016 року листом ПАТ "ВіЕс Банк" від 29.12.2016р. № 09-4/22603 боржника було повідомлено про анулювання боргу в сумі 267 366,53 дол. США за кредитним договором KF40718 від 01.08.2007 рокув порядку прощення. Суму анульованого боргу включено до податкового розрахунку суми доходу, нараховано на користь боржників, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, а саме тіла кредиту 2137060,67 грн. та розяснено обовязок сплати податку з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації.

При цьому суд звертає увагу на те, що спірні виконавчі листи, видані на виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF52580 від 26.09.2008 року, а не за кредитним договором KF40718 від 01.08.2007 року, заборгованість по якому банком була анульована, згідно з вищевказаним листом. Доказів, на підтвердження анулювання боргу за кредитним договором №KF52580 від 26.09.2008 року, заявниками не надано.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню є безпідставною, оскільки підстави для звернення до суду з вказаною заявою в порядку ст. 432 ЦПК України з виконання данного виконавчого листа не настали, та судом не встановлені, при цьому, наведені в обґрунтування даної заяви обставини та підстави є надуманими і такими, що спростовуються матеріалами справи, відтак в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 605, 625 ЦК України; ст.ст. 293, 368, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих документів таким, що не підлягають виконанню, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_4