АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1210/2018 Головуючий в 1-й інстанції - Ганечко О.М.
2-1272/11 Доповідач Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів :

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2011 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_1,ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2009 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідачів та зазначав,що 19.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір «Автопакет» № 151/П/06/2008-840, до умов якого позичальником було отримано кредит в сумі 36685,00 доларів США строком до 18.06.2015 року для придбання автомобіля. В забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів в той же день між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Посилаючись на не належне виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань позичальника за умовами кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість,яка станом на 14.10.2011 року становить з 287450,87 грн. основного боргу, 46446,58 грн. за відсотками за користування кредитними коштами, 7981,66 грн. пені по кредиту,а всього 341 879,11 грн.,позивач просив стягнути вказану заборгованість солідарно з відповідачів на його користь.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2011 року позов задоволено.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що судом порушено норми процесуального права, оскільки в рішенні не наведені належні та допустимі докази на підтвердження виконання позивачем своїх обов'язків за кредитним договором щодо надання позичальнику кредитних коштів у розмірі 36685 дол. США, а йдеться посилання лише на кредитний договір. Позивачем не надано первинні бухгалтерські документи,які підтверджують заборгованість по кредитному договору. При розгляді даного спору не застосовано ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 638,1046,1054 ЦК України.

При розгляді даної справи судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений договір «Автопакет» №151 /П/06/2008-840, згідно з яким останнім було отримано кредит на суму 36685,00 доларів США строком до 18.06.2015 року із сплатою 15,3 % річних за користування кредитом для придбання автотранспорту.

В забезпечення повернення кредиту, відповідно до Договору від 19.06.2008 pоку , ОСОБА_2 виступила поручителем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за цим Договором.

Відповідно до умов Договору, відповідач ОСОБА_1 брав на себе зобов'язання забезпечити своєчасне повернення грошових коштів, шляхом погашення заборгованості, сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, комісію за управління кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з умовами даного договору, передбачені п.п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 Договору.

Згідно із п.4.3.3 Договору, відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати необхідні платежі у розмірі і порядку, визначених у п.п. 2.2.1, 2.2.2 Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/Кредитної лінії, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Станом на 14.10.2009 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 287450,87 грн. основного боргу, 46446,58 грн. по нарахованим відсоткам за користування кредитом, 7981,66 грн. пені по кредиту, а всього 341879,11 грн..

Пунктом 3.2.2 Договору визначено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України в редакції 2004 року , законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ВАТ КБ «Надра», суд першої інстанції виходив з того, що отримавши кошти в сумі відповідно до умов договору, відповідач свої зобов'язання за ним належним чином не виконує, щомісячні платежі не здійснює , тобто відмовився від виконання взятого на себе зобов'язання , що призвело до порушення останнім умов договору, а тому у банку виникло право вимоги як до позичальника, так і до поручителя відповідно до умов договору та ст. 554 ЦК України.

Рішення суду першої інстанції оскаржено лише ОСОБА_1, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів і вимог його апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, Апеляційний суд міста Києва , який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у складі колегії суддів вважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст. 526 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання.

19.06.2008 року ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» уклали Договір «Автопакет» №151 /П/06/2008-840, за яким Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 36685,00 доларів США строком до 18.06.2015 року із сплатою 15,3 % річних за користування кредитом на придбання Автотранспортного засобу марки Mitsubishi модель PajeroSport 3.0, рік випуску 2008, заводський номер кузова НОМЕР_3, чорний колір, реєстраційний № НОМЕР_2, зареєстрований в РВ ДДАШ МВС України 13.06.2008 року, який ОСОБА_1 передано ВАТ КБ «Надра» у заставу ( п.п. 1.1., 1.1.2, 1.1.3, п. 3 Договору).

Відповідно до п.п. 2.2.1. Договору, позичальник повертає Кредит та сплачує Банку передбачені Договором відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № НОМЕР_4 у порядку передбаченому п. 2.2.3. цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 719.11 доларів США.

Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по Кредиту/Кредитній лінії, визначені у п.п. 2.2.1 , 2.2.2. цього Договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 18 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника, Банк, починаючи з 21 числа поточного місяця, застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором ( п.п. 2.2.3. Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/Кредитної лінії, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

В забезпечення повернення кредиту, відповідно до Договору від 19.06.2008 pоку , ОСОБА_2 виступила поручителем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за цим Договором ( п. 3 Договору).

За п.п. 4.2.5. Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання Зобов'язань щодо повернення Кредиту/Кредитної лінії, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо ,позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Кожна із сторінок кредитного договору, підписані власноручно Позичальником ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 з зазначенням їх паспортних даних, ідентифікаційних номерів та адресами проживання : ОСОБА_1 - АДРЕСА_2; ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 (а.с.9-11) .

16.11.2009 року ВАТ КБ «Надра» направив ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вимоги про виконання зобов'язання Позичальника з посиланням на те, що станом на 13.11.2009 року за кредитним договором №151 /П/06/2008-840 виникла заборгованість на загальну суму 43 333 доларів США 80 центів, які направлялись за відомими банку адресами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу : АДРЕСА_1, а також ОСОБА_1 на адресу : АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 на адресу : АДРЕСА_3, що підтверджується реєстрами відправленої пошти та квитанціями УДППЗ «Укрпошта» про прийняття рекомендованих листів по списку (а.с.12-19).

Взяті на себе зобов'язання банк виконав у повному обсязі, про що свідчить реєстрація Автотранспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi модель PajeroSport 3.0, рік випуску 2008, заводський номер кузова НОМЕР_3, чорний колір, реєстраційний № НОМЕР_2 за ОСОБА_1, який передано останнім у заставу банку, проте останній від виконання умов договору ухиляється, сплативши лише 22.07.2008 року тіло кредиту в розмірі 532,91 доларів США та 187,09 доларів США процентів за кредитом; 28.08.2008 року тіло кредиту в розмірі 265,59 доларів США та 481,06 доларів США процентів по кредиту; 25.09.2008 року проценти по кредиту в розмірі 400 доларів США та 10.12.2008 року - 500 доларів США.

У зв'язку з невиконанням умов Договору станом на 14.10.2010 року виникла заборгованість в розмірі 287450,87 грн. основного боргу, 46446,58 грн. по нарахованим відсоткам за користування кредитом, 7981,66 грн. пені по кредиту, а всього 341879,11 грн..

Вказана заборгованість підтверджується довідкою-розрахунком ( а.с. 8), яка ОСОБА_1 не спростована.

Таким чином порушення боржником своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором відповідно до його умов, суд апеляційної інстанції вважає доведеним, у зв'язку з чим рішення суду є законним та обґрунтованим .

Посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження виконання позивачем своїх обов'язків за кредитним договором щодо надання позичальнику кредитних коштів у розмірі 36685 доларів США, ОСОБА_1 факт купівлі-продажу автомобіля, зазначеного в договорі, не оспорює, як і підстави його передачі в заставу.

Крім того, зазначаючи про те, що лише кредитний договір не може бути допустимим доказом його заборгованості по кредитному договору, ОСОБА_1 не вказує про те, що вказаний правочин він не укладав, а вказуючи про те, що договір укладений з порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», він вимог про його недійсність не заявляв.

Аргументи апеляційної скарги про те, що кредитний договір не відповідає вимогам ст.. 638 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а його сторонами в належній формі не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, в зв'язку з чим він є неукладеним, а сторони такого договору не можуть мати права та вважатись зобов'язаними відповідно до його умов, також на увагу суду апеляційної інстанції не заслуговують з наступних підстав.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції на час укладення кредитного договору, передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх

разом з нарахованими відсотками.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суминадання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернения кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.

Як вбачається з оспорюваного кредитного договору, то при його укладанні сторони погодили всі його істотні умови, як то : сума кредиту - 36685,00 доларів США; предмет договору - 36685,00 доларів США на придбання Автотранспортного засобу; строк кредитування - до 18.06.2015 року; плата за кредит - 15,3 відсотків річних; умови його забезпечення - порука (ОСОБА_2) та застава Автотранспортного засобу ; права та обов'язки сторін, їх відповідальність( п.п.п. 2, 3,4,5 Договору); порядок погашення кредиту та відсотків (п.п. 2.2.1., 2.2.3.,5.1 Договору), що є визначенням сукупної вартості кредиту.

ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору, підписавши його разом з позивачем та поручителем 19.06.2008 року, в передбачені ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» чотирнадцять календарних днів свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту не відкликав, та в подальшому, хоча і неналежним чином , але виконував його умови - 22.07.2008 року, 28.08.2008 року, 26.09.2008 року, 10.12.2008 року.

В умовах кредитного договору, який підписаний ОСОБА_1 міститься повна інформація щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту з огляду на належне дотримання строків його погашення позичальником, а також і його передбачувана вартість у разі порушення строків погашення.

Не встановлено і будь-яких обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, оскільки як вже зазначалось вище сторонами погоджено усі істотні умови при укладанні правочину.

Таким чином відсутні підстави вважати, що кредитний договір №151/П/06/2008-840 від 19.06.2008 року є неукладеним між сторонами.

Будь-яких порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б призвели до безумовного скасування рішення суду, що ухвалене судом першої інстанції за нормами ЦПК у редакції 2004 року, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-384, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 січня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : Судді: