Дата документу 06.03.2018
Справа № 334/1725/17
Провадження № 2/334/621/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, треті особи: УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області, Головне управління ДФС у Запорізькій області про звільнення заставного майна з-під арешту,

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, треті особи: УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області, Головне управління ДФС у Запорізькій області про звільнення заставного майна з-під арешту.

Позивач просить суд звільнити з-під арешту автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АРС 070067 виданого Запорізьким МРЕР № 1 УДАЇ УМВС України в Запорізькій області.

В ході розгляду справи, судом було встановлено, що 10.09.2014 року старший слідчий з ОВС СУ ФРГУ Міндоходів у Запорізькій області в рамках кримінального провадження № 0000120 від 14.11.2013р. звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з клопотання про арешт майна підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.5 ст.191, ч.1 ст.209 та ч.2 ст.27, ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_1, і ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя 10.09.2014р. було накладено арешт на майно ОСОБА_1, втому числі і автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008.

В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).

В ч.1 ст.19 ЦПК України вказано, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

У п.1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», вказано, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки арешт, який просять в позові скасувати, накладався в межах застосування заходів кримінально-процесуального примусу, то, питання про звільнення з-під арешту автомобілю повинно вирішуватися в рамках кримінального провадження, за нормами КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, треті особи: УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області, Головне управління ДФС у Запорізькій області про звільнення заставного майна з-під арешту - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: Добрєв М. В.