АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року

м. Харків

Справа № 637/94/17

Провадження № 22ц/790/365/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючого - Котелевець А.В,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Безм`ятежненська сільська рада Шевченківського району Харківської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року в складі судді Островської Н.І.

у с т а н о в и в:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позовна заява мотивована тим, що з усного дозволю керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Безм`ятежне» (далі - ТОВ «Безм`ятежне») Шевченківського району Харківської області з листопада 2006 року він разом зі своєю сім'єю фактично проживає в будинку АДРЕСА_1 та сплачує комунальні послуги.

26 грудня 2016 року на його замовлення Комунальне підприємство «Шевченківське Бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на вказаний будинок без зазначення власника, а 05 лютого 2017 року видало довідку № 1 про те, що згідно з реєстраційними архівними матеріалами цей будинок не зареєстрований.

Посилаючись на підстави, передбачені частиною 1 статті 344 ЦК України, просив визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником. Добросовісність ОСОБА_1 на зазначений ним, як початковий момент заволодіння вказаним житлом, була відсутня.

10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що будинок АДРЕСА_1 на балансі ТОВ «Безм`ятежне» Шевченківського району Харківської області не перебуває; документальні докази недобросовісного заволодіння цим нерухомим майном з боку Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області та Безм`ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області в матеріалах справи відсутні; суд не дав належної оцінки тому, що на його звернення до ТОВ «Безм`ятежне» Шевченківського району Харківської області він отримав 23 грудня 2016 року відповідь за № 464, згідно з якою спірний будинок на балансі підприємства не значиться.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 і 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідності до частини 1 статті 81 ЦПК України повинен довести саме позивач, є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 9 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набуальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина 3 статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України).

Спірним є будинок АДРЕСА_1.

Матеріали справи свідчать, що фактично в указаному житлі проживає позивач, що підтверджується довідкою Безм`ятежної сільської ради Виконавчого комітету Шевченківського району Харківської області від 21 грудня 2016 року № 131.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що з усного дозволю керівництва ТОВ «Безм`ятежне» Шевченківського району Харківської області з листопада 2006 року він разом зі своєю сім'єю фактично проживає в цьому будинку та сплачує комунальні послуги. 26 грудня 2016 року на його замовлення Комунальне підприємство «Шевченківське Бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на вказаний будинок без зазначення власника, а 05 лютого 2017 року видало довідку № 1 про те, що згідно з реєстраційними архівними матеріалами цей будинок не зареєстрований.

Згідно з довідками ТОВ ««Безм`ятежне» Шевченківського району Харківської області від 23 грудня 2016 року № 463, та № 464 цей будинок на балансі товариства не перебуває; ТОВ ««Безм`ятежне» Шевченківського району Харківської області не є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Карла Маркса (а. с. 11, 14).

Інших доказів на підтвердження правового статусу будинку АДРЕСА_1 матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази відповідно до вимог статей 263-264 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову щодо визнання права власності за позивачем в порядку набувальної давності на будинок АДРЕСА_1.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова