06.11.2018 Справа №607/9865/16-ц
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Пастернак О.В.

з участю представника позивача- Бочана І.П.,

представника ОСОБА_1- адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом, який згодом уточнила, до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Почапинці по вул. Жовтнева, 12 Тернопільського району та права забудівника на ? частину житлового будинку за №12 по вул. Жовтнева, в с. Почапинці Тернопільського району, в порядку спадкування за законом після смерті 09 квітня 2015 року сина ОСОБА_5.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що її син ОСОБА_5 разом із дружиною ОСОБА_4 за час спільного подружнього життя набули у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Почапинці по вул. Жовтнева, 12 Тернопільського району та завершений будівництвом, але не оформлений житловий будинок №12 по вул. Жовтнева в с. Почапинці Тернопільського району. 09 квітня 2015 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину та частково оформила спадкові права за законом.

Відповідач ОСОБА_4 одноособово заволоділа правовстановлюючими документами на спірне спадкове майно та на її вимоги вказаних документів не надає. Постановою нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку спірної земельної ділянки та спірного будинковолодіння, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

10 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_3 подала заяву про зміну позовних вимог, просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Почапинці по вул. Жовтнева, 12 Тернопільського району та право забудівника на ? частину житлового будинку №12 по вул. Жовтнева, с. Почапинці Тернопільського району.

20 грудня 2016 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено в якості третьої особи ОСОБА_1. Крім цього, витребувано у ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Жовтнева, 12 в с. Почапинці Тернопільського району та завершений будівництвом, але не оформлений житловий будинок №12 по вул. Жовтнева в с. Почапинці Тернопільського району.

Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року витребувано у ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Жовтнева, 12 у с. Почапинці Тернопільського району.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_1.

21 лютого 2018 року ОСОБА_4 подала відзив. Вказала, що позовні вимоги відповідача не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Позивачем не наведене будь-яких доказів, які б підтверджували підставність заявлених позовних вимог. За спадкодавцем ОСОБА_5 не зареєстровано право власності ні на спірну земельну ділянку, ні на житловий будинок. Дані обставини також були встановленні державним нотаріусом та висвітленні у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка позивачем не оскаржувалась. Спірне нерухоме майно належить їй на праві особистої приватної власності, що підтверджується правовстановлюючими документами. Інші обставини судом не встановлено, а позивачем не доведені. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

11 червня 2018 року представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подала відзив на позов. Вказала, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 та у встановленому законом поряду прийняла спадщину. Вимоги позивача вважає необґрунтованими, оскільки спірне нерухоме майно належить на праві особистої власності ОСОБА_4 Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце була повідомлена в установленому законом порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з врахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені в установленому законом порядку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову, посилаючись на підстави викладені у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що 26 червня 1975 року народився ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №372634 від 07 липня 1975 року, виданим міським відділом ЗАГС м. Тернопіль, про що зроблено актовий запис за №1479. Батьками ОСОБА_5 зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

19 лютого 1998 року ОСОБА_5 та Музика (після реєстрації шлюбу ОСОБА_5) Л.Р. зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №003253 від 19 лютого 1998 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за №168.

Від даного шлюбу у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 10 липня 1998 року народилася дочка ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №076112 від 05 серпня 1998 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1470.

З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 квітня 2011 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_4 придбала належну йому земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,20 гектарів, кадастровий номер 030010151, що розташована в с. Почапинці, Почапинської сільської ради Тернопільського району.

Вказана земельна ділянка належала попередньо власнику ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 012122, виданого Тернопільським районним відділом земельних ресурсів від 18 березня 2004 року.

09 квітня 2015 року ОСОБА_5 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №193677 від 16 липня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №605.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина ОСОБА_4, дочка ОСОБА_1 та матір ОСОБА_3

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 41005761 від 22.07.2015 року встановлено, що 22 липня 2015 року у Першій тернопільській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5

Згідно копії матеріалів спадкової справи за № 486/2015 року до майна померлого ОСОБА_5 вбачається, що спадщину після його смерті у встановленому законом порядку прийняли мати ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1.

ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подання до нотконтори 22 липня 2015 року заяви про прийняття спадщини.

Дочці ОСОБА_1 на день смерті батька виповнилось 17 років, відтак остання в силу вимог ч. 4 ст.1268 ЦК вважається такою, що прийняла спадщину.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

10 серпня 2016 року ОСОБА_10 діючи від імені ОСОБА_3 звернувся до Першої тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належне ОСОБА_5 майно.

Постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 10 серпня 2016 року за №2362/02-31, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у тому числі на спірну земельну ділянку та житловий будинок по вул.Жовтнева,12 в с.Почапинці Тернопільського району, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

16 листопада 2016 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на ? від ? частки ( 1/8 частку) квартири по пр-т. Злуки, 29/62 в м. Тернополі.

З повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомлення про початок будівельних робіт від 16 липня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 повідомила Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про початок виконання будівельних робіт, а саме будівництво індивідуального житлового будинку по вул. Жовтнева, 12 в с. Почапинці Тернопільського району, вид будівництва нове будівництво, 16 липня 2015 року.

Як вбачається з Декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта серії ТП 78, а саме індивідуального житлового будинку по вул. Жовтнева, 12 в с. Почапинці Тернопільського району, остання затверджена Управлінням державного архітбудконтролю 10 жовтня 2016 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №74644438 від 02 грудня 2016 року встановлено, що житловий будинок по вул. Жовтнева, 12 в с. Почапинці Тернопільського району, загальною площею 172,8 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_4 Право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_4 29 листопада 2016 року на підставі Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 10.10.2016 року серії ТП 78.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ч.ч. 3,4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли мати позивач ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1, яка на час відкриття спадщини була неповнолітньою. ОСОБА_1 заяви про відмову від спадщини не подавала.

Крім того, ОСОБА_3 частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_5, отримавши свідоцтво про право на спадщину на ? від ? частки квартири по пр-т. Злуки, 29/62 в м. Тернополі.

ОСОБА_4 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2016 року їй відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має, що стверджується матеріалами спадкової справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За змістом ст. 60 СК України, який був чинний на час набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спірного майна, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Положеннями ст. 61 СК встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

З врахуванням наведеного, суд вважає, що спірна земельна ділянка придбана подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу у період шлюбу, відтак є спільною сумісною власністю.

Отже, спірна земельна ділянка є об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та їх частки визнаються рівними, не залежно від того, на кого зареєстровано право власності.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну йому ? частину земельної ділянки пл. 0,20 га, що розташована в с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 030010151.

Згідно з вимогами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В силу вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку у нотконторі позивач не може, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів та наявності спору між сторонами справи.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на 1/4 ( ? від ? частки) частку земельної ділянки пл. 0,20га, що розташована в с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 030010151, у порядку спадкування за законом після смерті 09 квітня 2015 року ОСОБА_5.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права забудівника на ? частину житлового будинку №12 по вул. Жовтнева в с. Почапинці Тернопільського району, слід зазначити наступне.

Встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що будівництво житлового будинку по вул. Жовтнева, 12 в с. Почапинці Тернопільського району було розпочато 16 липня 2015 року, тобто вже після смерті ОСОБА_5, який помер 09 квітня 2015 року.

Декларація про готовність спірного будинку до експлуатації затверджена 10 жовтня 2016 року.

Право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_4 29 листопада 2016 року, що підтверджується витягом з реєстру речових прав.

Позивачем не надано суду будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт набуття у власність спірного житлового будинку ОСОБА_4 та спадкодавцем ОСОБА_5 за час спільного подружнього життя.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на підтвердження того факту, що будівництво спірного житлового будинку було розпочате за життя ОСОБА_5, оскільки вони носять загальний характер, жодним чином не підтверджують обставин, що стосуються предмету спору, факт здійснення будівельних робіт саме по вул.Жовтнева,12 в с.Почапинці та не спростовують письмових доказів щодо початку будівництва і прийняття в експлуатацію спірного будинку.

При цьому, суд приймає до уваги те, що повідомлення про початок будівельних робіт датоване 16 липня 2015 року, будинок введений в експлуатацію 10 жовтня 2016 року, тобто після смерті ОСОБА_5

Судом не встановлено та позивачем не доведено, що до дня смерті ОСОБА_5, останній отримував дозвіл на будівництво спірного будинку, прийняття будинку в експлуатацію, а обєкти самочинного будівництва не є обєктами права власності, а тому не входять до складу спадщини та не підлягають поділу.

Крім того, на даний час будинок завершений будівництвом, прийнятий в експлуатацію та право власності зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому вимоги позивача про визнання прав забудівника є безпідставними.

За вказаних обставин, суд вважає, що спірний житловий будинок не входить до складу спільного сумісного власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та не належав ОСОБА_5 на час його смерть.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_3 слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання за нею права забудовника на ? частину житлового будинку №12 по вул. Жовтнева в с. Почапинці Тернопільського району.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_4 не є належним відповідачем, оскільки у встановленому законом порядку не прийняла спадщини після смерті ОСОБА_5

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розміру 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 ( вул.Злуки, 29/62 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1) до ОСОБА_4( вул.Передмістя,78 смт. Козлів, Козівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків- ), ОСОБА_1 (вул.Жовтнева,12 с.Почапинці Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку земельної ділянки пл. 0,20га, що розташована в с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 030010151, у порядку спадкування за законом після смерті 09 квітня 2015 року ОСОБА_5.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3, вул.Злуки, 29/62 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4 (вул.Передмістя,78 смт. Козлів, Козівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків-.

Відповідач: ОСОБА_1, вул.Жовтнева,12 с.Почапинці Тернопільського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне рішення складено 14 листопада 2018 року.

Головуюча