ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/146/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Крамарчук А.О., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, у судовому засіданні по розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "21" червня 2018 року по цивільній справі №753/6840/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

Встановив:

З заяви щодо перегляду вказаного заочного рішення не вбачається зазначення поважних причин, з яких відповідач не з»явився на судовий розгляд вказаної справи на "21" червня 2018 року, при цьому, заявник посилається на неналежне повідомлення його про вказаний судовий розгляд цивільної справи.

Крім того, судом враховано, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено наступне.

Оскаржуваним заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від "21" червня 2018 року по цивільній справі №753/6840/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було вирішено задовольнити позовні вимоги.

З протоколу судового засідання від "21" червня 2018 року (а.с.53) вбачається, що сторона відповідача не з"явилася на судовий розгляд вказаної справи "21" червня 2018 року.

Крім того, судом встановлено, що з наявних поштових відправлень на адресу відповідача вбачається, що відповідач належним чином був повідомлений Дарницьким районним судом м. Києва про судовий розгляд цієї справи (призначений на "21" червня 2018 року) поштою - рекомендованим листом з повідомленням (а.с.50-52) за адресою місця проживання відповідача - АДРЕСА_1, зареєстрованою у встановленому законом порядку (згідно з даними, які містяться у відповідному електронному реєстрі а.с.43).

Крім того, з п.2) ч.7 та п.4) ч.8 ст.128 ЦПК України, вбачається, що вказаними нормами фактично передбачено, що коли учасник справи - фізична особа відсутня за адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, то днем вручення судової повістки, надісланої їй на таку адресу, вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки щодо відмови отримати судову повістку чи щодо відсутності особи за такою адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку (14 червня 2018 року - згідно з наявним поштовим повідомленням а.с.52).

З положень п.2) ч.2 ст.223 ЦПК України, вбачається, що вказаною нормою визначено, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тобто із системного аналізу саме сукупності вищевказаних норм вбачається, що цей закон (ч.4 ст.223 ЦПК України - є спеціальною нормою, яка визначає саме порядок судового розгляду, якому передувало відкладення розгляду справи внаслідок першої неявки сторони відповідача виключно з поважних причин - згідно з імперативними приписами щодо обов'язкової наявності таких причин, як єдиної передумови для відповідного відкладення у випадку першої неявки відповідача згідно з п.2) ч.2 ст.223 ЦПК України, тобто Закон саме додатково регламентує ще і такий випадок (повторної неявки), регламентуючи вже обов'язковий розгляд справи у випадку повторної неявки відповідача - незалежно від наявності повторних - будь-яких поважних причин у відповідача.

Від представника позивача надійшла заява щодо підтримання позовних вимог та відсутності заперечень проти ухвалення заочного рішення (а.с.3 зворот).

Враховуючи вищевикладене, наявні вищевказані обставини, в тому числі ту обставину, що від сторони відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, то судом у судовому засіданні по розгляду цієї справи було ухвалено рішення у заочному порядку, який єдиним порядком, в якому згідно з нормами ЦПК України (зокрема вищенаведеними) можливо розглянути вказану справу в порядку цивільного судочинства - з дотриманням імперативних норм, встановлених цим порядком, зокрема і щодо імперативної регламентації строків розгляду справи, в тому числі щодо даного випадку.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності сукупності обставин, в тому числі, - а) що відповідач не з"явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і б) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а отже, враховуючи, що відсутні вищевказані обставини, які викладені і у пункті, умовно позначеному літерою а), а також, що відсутній детальний розрахунок щодо заборгованості, на яку посилається сторона відповідача у вказаній заяві, суд вважає, що вказана заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена в силу вказаних імперативних приписів положень ч.1 ст.288 ЦПК України.

Вивчивши всі наявні матеріали, враховуючи вищевикладене, положення ч.1, п.1) ч.3 ст.223 ЦПК України, вищенаведені норми ст.288 ЦПК України, суд вважає, що вказана заява про перегляд (скасування) заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1) ч.3 ст.287 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без задоволення заяву про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "21" червня 2018 року по цивільній справі №753/6840/18.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: