Справа № 345/3515/18
Провадження № 22-ц/4808/185/18
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Ясеновенко Л.В.

секретаря Турів О.М.,

з участю представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Бабич Віталій Леонідович про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним за заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 13 вересня 2018 року під головуванням судді Якиміва Р.В. в м. Калуш,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 звернувся в суд із позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного 24.05.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Кей-Колект» недійсним.

Позов обґрунтований тим, що на спірну квартиру, яка є предметом іпотеки поширюється дія мораторію, передбаченого ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

26 жовтня 2018 року представник позивача звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії пов'язані із користуванням, проникненням, заміною дверних замків, вселенням інших осіб, реєстрацією місця проживання, здаванням в оренду квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1

Заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 з травня 2018 року неодноразово вчиняв заходи щодо пошкодження спірної квартири та проникнення до квартири, пошкодив вхідні замки та намагався за допомогою лома потрапити у квартиру. Дані обставини можуть підтвердити свідки. Крім цього, позивач неодноразово зверталася до поліції щодо проникнення відповідача у спірну квартиру. Також ОСОБА_2 здав в оренду ОСОБА_8 спірну квартиру та намагався його вселити, подав документи у Центр надання адміністративних послуг Калуської міської ради для реєстрації місця проживання ОСОБА_8 у спірну квартиру.

Вважає, що існує істотна загроза вчиненням відповідачем дій щодо користування, проникнення, заміни дверних замків, вселення, реєстрацію місця проживання, здавання в оренду спірної квартири.

Враховуючи наведені обставини, а також п. 43 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновку Верховного Суду України від 25.05.2016 року просив задовольнити заяву.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 13 вересня 2018 року заяву представника позивача залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права при неповному з'ясуванні та недоведеності всіх обставин, що мають істотне значення для справи.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки підтверджуючим доказам неодноразового проникнення відповідача ОСОБА_2 у спірну квартиру шляхом заміни замків до квартири, реєстрацією місця проживання, здавання квартири в оренду. Суд не взяв до уваги надані фотографії у яких зображено пошкодження вхідних дверей, а також листи Калуського відділу поліції та Центру надання адміністративних послуг Калуської міської ради, письмові пояснення свідка ОСОБА_9 Суд не викликав та не допитав свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які могли підтвердити зазначені факти.

Суд першої інстанції не врахував, що невжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист оспорюваний прав позивача.

Апелянт вважає, що застосування таких заходів забезпечення позову є співрозмірними з позовними вимогами і не порушать прав та інтересів відповідача, оскільки носять тимчасовий характер та тільки обмежуватимуть право відповідача ОСОБА_2 у користуванні спірною квартирою на час вирішення спору по суті.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви щодо забезпечення позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч.2 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є заява, у якій повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обгрунтуванням його необхідності, а також інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що представником позивача не наведено суду обставин, які б у достатній мірі обґрунтовували припущення про те, що саме відповідач ОСОБА_2 збирається вчинити будь-які дії, пов'язані із користуванням чи проникненням у житло, заміною дверних замків, вселенням інших осіб, реєстрацією місця проживання, здавання в оренду квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 та невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи і з ним погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог процесуального права, тому її слід залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 13 вересня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

Л.В. Ясеновенко