Справа № 428/1041/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради (місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, тривалістю в 3 (три) місяці з дня набрання рішення законної сили, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на отримання пенсії. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернувся до Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини та на теперішній час на території Луганської області, в тому числі у місті Луганську не працювали та не працюють ніякі державні органи, а відтак зареєструвати у встановленому законами України порядку смерть спадкодавця позивач не міг. Позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіної Т.Д. із заявою про прийняття спадщини після померлого та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини пропуску ним строку прийняття спадщини. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити додатковий строк тривалістю в три місяці з моменту набрання законної сили рішенням для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та просив вирішити дане питання у відповідності до чинного законодавства.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Слов'яносербським РВ УМВС України в Луганській області 30.06.2006 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 13.09.1989 року за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 14 червня 1962 року Веселогорівською сільською радою Олександрівського району Луганської області, ОСОБА_1 (російською) народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 34. Батьком записаний ОСОБА_5 (російською), матір'ю - ОСОБА_6 (російською).

З копії рішення Марківського районного суду Луганської області від 12 березня 2016 року по справі № 417/2125/16-ц вбачається, що встановлено факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганську внаслідок хронічної серцевої недостатності ІІІ, дифузійний кардіосклероз у віці 88 років.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 19 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Луганську, Україна у віці 88 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 82.

З копії спадкової справи, яка заведена державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіною Т.Д. під № 57/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вбачається, що 16 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіної Т.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2. Із змісту вказаної заяви також вбачається, що до складу спадщини входить лише рухоме майно, в той час як доказів на користь протилежного до суду надано не було.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіною Т.Д. від 16 лютого 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 спадщину у встановлений законом спосіб і строк не прийняв, тобто заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подавав і разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживав. В спадковій справі відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт прийняття спадщини з боку ОСОБА_1. Таким чином, спадкоємцем не було реалізовано право на прийняття спадщини, передбачене статтею 1269 Цивільного кодексу України, яке є обов'язковою умовою для здійснення права на спадкування.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» строку поважними визнаються такі причини, як тривала хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Суд вважає обґрунтованими посилання позивача щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 на ті обставини, що на час відкриття спадщини та на теперішній час на території Луганської області, в тому числі у місті Луганську та у Слов'яносербському районі Луганської області, не працювали та не працюють ніякі державні органи, так як ці території тимчасово не підконтрольні українській владі, а відтак зареєструвати у встановленому законом порядку смерть спадкодавця позивач вчасно не мав змоги. Позивач був вимушений звертатися до суду на підконтрольній українській владі території з метою встановлення факту смерті позивача і лише 12 березня 2016 року суд прийняв відповідне рішення. Отже, звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на території України протягом переважної частини шестимісячного строку для прийняття спадщини становило для позивача істотні та непереборні труднощі.

У зв'язку із викладеним, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, позовна заява ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позов задоволено, проте відповідач в особі органу місцевого самоврядування не порушував своїми діями або бездіяльністю права позивача на спадкове майно. Цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності самого позивача, яка була зумовлена непереборними обставинами. Отже, стягнення судових витрат з відповідача буде несправедливим та суперечитиме телеологічному тлумаченню статті 141 ЦПК України, згідно із яким, на думку суду, судові витрати стягуються з того відповідача, дії або бездіяльність якого спричинили виникнення судового спору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, тривалістю в 3 (три) місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін