АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1210/18 Головуючий 1 інст. - Бондаренко В.В.
Справа № 642/2736/17 Суддя - доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

07 лютого 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Кісь П.В., перевіривши у порядку, передбаченому ст.ст.357 ЦПК України, матеріали справи і апеляційної скарги ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Стрельников Андрій Сергійович про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договорів, укладених представником із зловживанням довіреністю, -

в с т а н о в и в :

15.12.2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи зі змісту п.11 ч.1 ст. Розділу XIII ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.12.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки у вступній частині апеляційної скарги було зазначено, що оскаржується ухвала суду Ленінського районного суду м. Харкова про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову без зазначення дати постановлення такого судового рішення, що суперечить вимогам ст. 353, 356 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подачі апеляційної скарги)

15.01.2018 року ОСОБА_1 подав уточнену апеляційну скаргу в якій посилається на те, що в судових засіданнях суду першої інстанції 14 вересня 2017 року, а також 11.10.2017 року він заявляв в усній формі клопотання про забезпечення позову які судом не було вирішено, хоча повинно було вирішитися шляхом відповідної ухвали.

Копію ухвали, яку бажає переглянути в апеляційному порядку, ОСОБА_1 так і не надав. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана без дотримання вимог ст. 357 ЦПК України, а допущені ним недоліки, протягом наданого ухвалою апеляційного суду від 26.12.2017 року часу, ним не усунуті.

Нормами ЦПК України не передбачено розгляд судового рішення, яке судом першої інстанції не ухвалювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена з дотриманням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу без зазначення ухвали, що оскаржується, а в наданий строкОСОБА_1 недоліки не усунув, його апеляційна скарга підлягає визнанню такою, що неподана і поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного суду.

Суддя - П.В. Кісь