Справа № 761/1827/18
Провадження № 6/761/168/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому в приміщенні суду подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецької Валентини Сергіївни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Сімерецька В.С. (далі - державний виконавець) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, до виконання зобов'язань покладених на останнього рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 21.04.2015 року в справі № 761/38016/14-ц.

Подання державним виконавцем мотивовано тим, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві перебуває виконавче провадження № 53449515, відкрите на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21.04.2015 року в справі № 761/38016/14-ц. Разом з тим, оскільки боржник не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості, державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, а тому враховуючи швидкоплинність процесу розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання за відсутності державного виконавця на підставі наданих копій матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з положеннями ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення особи від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Однак, державний виконавець не надав суду доказів, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні, тобто ОСОБА_2 має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України.

Разом з тим, з матеріалів подання та наданих копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2, при цьому, вихід за адресою проживання боржника державним виконавцем не здійснювався, а наданим реєстром відправлень рекомендованої кореспонденції та роздруківкою із сайту УДПП3 «Укрпошта» не підтверджується отримання виклику державного виконавця боржником особисто.

Таким чином, з матеріалів подання та наданих копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов'язання за рішенням суду або рішення суду може бути невиконаним саме шляхом залишення території України боржником. При цьому, сам факт невиконання в добровільному порядку рішення суду про стягнення коштів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в його виконанні.

Враховуючи, що державним виконавцем не доведено, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов'язання за рішенням суду або рішення суду може бути невиконаним саме шляхом залишення території України боржником, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 259-261, 353-355, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецькій Валентині Сергіївні у задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: