Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"02" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Чуб Н.С., Юдицькому К.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона являється власницею двохкімнатної квартири АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі з 16 червня 1997 року проживав і ОСОБА_2, її колишній чоловік, шлюб з яким був розірваний 28 серпня 2008 року. Після припинення сімейних відносин, та взаємною згодою її та відповідача, останньому була надана можливість знайти нове житло та на період пошуку житла тимчасово користуватись кімнатою у зазначеній квартирі, за умови часткової оплати комунальних послуг і інших обов'язкових платежів по вказаній квартирі та звільнити в добровільному порядку квартиру, як тільки виникне необхідність у використанні належної їй на праві власності квартирі для власного проживання, проживання членів її сім'ї або ж необхідності її продажу. Однак, відповідач починаючи з лютого 2015 року ніяких фінансових витрат з утримання квартири не ніс, а тому вона не мала та не має об'єктивної можливості подати усі необхідні відомості, в тому числі про місце роботи, довідку про доходи (декларацію) відповідача до органу праці та соціального захисту населення та отримати субсидію по сплаті за комунальні послуги, а тому весь тягар обов'язків по утриманню житла, в складних фінансових умовах сьогодення, лежить на ній.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача та відповідача, представника третьої особи, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1: 47/100 частин на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною держадміністрацією м. Києва 14 лютого 1997 року, розпорядження № 31-124; 53/100 частин пі підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 червня 2008 року, № 4218 (а.с. 7, 8, 13-17).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до довідки про склад сім'ї та реєстрації від 25 січня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно акту від 23 січня 2017 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та затвердженого головним інженером Житлово-експлуатаційної дільниці № 412, останні підтвердили факт того, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 фактично не проживає з 2015 року по теперішній час (а.с. 20). Вказаний факт також підтверджується актами від 06 квітня 2017 року, 29 червня 2017 року, 01 жовтня 2017 року, складених мешканцями будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та затвердженого начальником Житлово-експлуатаційної дільниці № 412 (а.с. 21-22).

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до листа-відповіді Житлово-експлуатаційної дільниці № 412 від 07 грудня 2017 року, ОСОБА_2 із заявою щодо чинення йому перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_3 в ЖЕД-412 не звертався.

Згідно листа-відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 28 листопада 2017 року, звернення гр. ОСОБА_2 щодо чинення йому перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_3 до Дніпровського управління поліції Головного управління Національнох поліції у м. Києві не надходили.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх

сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу

(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Щодо заявлених позовних вимог про зобов'язання Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки пред'явлені до третьої особи, при цьому суд не вправі зобов'язати третю особу вчинити певні дії або утриматися від них. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: