Ухвала

15 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 318/1860/16-ц

провадження № 61-6397ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року, рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу побутовим споживачам,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року, рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки її подано з пропуском строку на касаційне оскарження, клопотання про поновлення процесуального строку нічим не підтверджене, доказів отримання оскаржуваного рішення апеляційного суду 13 листопада 2017 року не надано.

Відповідно до статті 388 ЦПК України (у редакції, що набрала чинності з

15 грудня 2017 року) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

5 лютого 2018 року матеріали касаційного провадження були передані до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява на усунення недоліків, в якій представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що копія оскаржуваного рішення апеляційного суду отримана безпосередньо в канцелярії суду. На підтвердження зазначеного заявник надав копію заяви від 24 жовтня 2017 року про звернення до апеляційного суду із заявою про видачу копії повного тексту рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи, що надана копія заяви про видачу повного тексту рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року містить лише відмітку суду апеляційної інстанції про її отримання, однак не містить відомостей про дату видачі повного тексту судового рішення, суд вважає, що наявні підстави для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме надання відомостей про дату отримання оскаржуваного судового рішення апеляційного суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до

5 березня 2018 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик