справа № 2/325/34/2018р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.02.2014 року в сумі 14207,41 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 2901,31 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 915,99 грн; нарахованої пені в розмірі 9237,38 грн, штрафу 1152,73 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600,00 грн..

Позивач в позовній заяві зазначає, що 25.02.2014 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала у позивача кредит у розмірі 3400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначеним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих в період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 04.10.2017 року має заборгованість в сумі 14207,41 грн., яка складається з: 2901,31 грн. заборгованість за тілом кредиту; 915,99 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9237,38 грн. нарахованої пені; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 652,73 грн. штраф (процентна складова). У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 1152,73 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 1600,00 грн.

У звязку з тим, що позовна заява була подана по нормам ЦПК, діючому на той час, ухвалою суду від 20 грудня 2017 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та справа була призначена до розгляду за правилами загального провадження.

16 січня 2018 року відповідачкою ОСОБА_1 було надано відзив по справі, в якому зазначає, що позовні вимоги позивача визнає частково, вважає завищену суму нарахованої пені; з урахуванням того, що вона є пенсіонеркою та її пенсія складає 1373,00 грн., просить до вимог чинного законодавства зменшити розмір пені.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року судом було закрите підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті, направлено позивачу копію відзиву та запропоновано надати до 02 лютого 2018 року подати відповідь на відзив; а відповідачу до 08 лютого 2018 року подати заперечення на відповідь на відзив.

08 лютого 2018 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначає, що відповідачка не надала належних доказів на підтвердження викладених обставин у відзиві, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Інших заяв та заперечень від учасників справи до суду не надходило.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника ПАТ КБ ПриватБанк, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачка у судове засідання не з′явилася, належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка /а.с. 45/, не повідомила суд про причину своєї неявки.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи по суті та вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 25.02.2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, згідно копії заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент (а.с. 7, 8, 9-23).

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку, її вид та строк дії визначений в заяві і в памятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання картки, що зазначена в заяві.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

При розгляді справи встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем і надав відповідачу платіжну картку «Універсальна», збільшивши згодом кредитний ліміт.

Однак, відповідачем зобовязання за договором належним чином не виконувались, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, згідно розрахунків заборгованості за договором станом на 04.10.2017 року (а.с. 5, 6), в розмірі 14207,41 грн., яка складається із: 2901,31 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 915,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9237,38 грн заборгованість за пенею, а також штрафів у розмірі 1152,73 грн, з яких відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) і 652,73 грн. - штраф (процентна складова).

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Доказів належного виконання зобовязань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 25.02.2014 року, а саме 2901,31 грн. заборгованість за тілом кредиту; 915,99 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене Верховний Суд України прийшов до висновку, що штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Суд в свою чергу зазначає, що умовами кредитного договору від 25 лютого 2014 року, укладеного між сторонами, фактично закріплена подвійна цивільна відповідальність позичальника одного виду за одне та за одне й те саме порушення, оскільки відповідач повинен сплатити на користь банку за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, як два штрафи, так й нараховану суму пені.

На підставі переліченого суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та відсоткового штрафу в розмірі 652,73 грн., за кредитним договором від 25 лютого 2014 року, оскільки два штрафи являють собою подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те саме правопорушення, при наявності такої відповідальності, як пеня, за те саме порушення умов даного договору.

Проте, суд вважає необхідним стягнути з відповідача розмір нарахованої пені у розмірі 9237,38 гривень, оскільки відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів про майновий стан, та не зазначено про наявність інших обставин, які мають істотне значення для зменшення розміру пені.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1470 грн. 18 коп..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 247, 279, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» (, к/р 3111, МФО: 305299) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02.2014 року у розмірі 13054 (тринадцять тисяч пятдесят чотири) гривні 68 копійок, яка складається із: 915,99 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 915,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9237,38 грн. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» (, к/р 3111, МФО: 305299) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1470 (одна тисяча чотириста сімдесят) гривень 18 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення рішення суду 08.02.2018 року.

Суддя Г.А. Васильцова