Справа № 214/2980/18
2/214/1966/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/2980/18

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

представник сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (договір про надання адвокатських послуг від 24.08.2018свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2762, ордер № 947 від 24.08.2018)

без участі учасників справи: подали заяви про розгляд справи за їх відсутності

СУТЬ СПОРУ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 11.05.2018, уточнивши позовні вимоги в редакції від 29.08.2018, та просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх виді доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття; стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку у розмірі 1/4 частини з усіх виді доходу відповідача.

Предявлені вимоги мотивовано тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та знаходиться на утриманні позивача.

Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини і позивача відповідач не надає, через що вона звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ним повноліття, на свою користь.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, однак позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи предявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому подав письмове клопотання в якому просив суд прийняти рішенням про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Так як він на даний час не працює і не має постійного заробітку. Від утримання дитини не відмовляється (а.с. 49).

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, часткове визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Швець) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2017 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналізуючи зазначені вище норми, суд дійшов висновку, що аліменти стягуються в твердій грошовій сумі, якщо одержував аліментів виявив бажання отримувати їх в саме в твердій грошовій сумі, а не частині від доходу.

В звязку з чим, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задоволенню не підлягає. Та, в цьому випаду, аліменти підлягають стягненню саме в частці від доходу батька.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, судовим розглядом встановлено, що відповідач не працює, не отримує заробітку, що виключає можливість призначення розміру аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати дитину, принципу законності, часткове визнання відповідачем позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2018 і до повноліття дитини.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то необхідно зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання, при цьому відповідач не спростував, що не в змозі таку допомогу надавати.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їх спільною дитиною трьох років, розмір якої, суд з урахуванням обставин справи та наданих доказів, визначає в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11.05.2018 року і до досягнення їх спільною дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, ч.1 ст.142, ч.3 ст.200, ст.206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, ч.4 ст.274, 354, 355, п.п.9, 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11.05.2018.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 11.05.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Представник позивача: ОСОБА_3, адреса місця знаходження: вул. В. Великого, 14А, офіс 311, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повне судове рішення складено та підписано 13.11.2018.

Суддя Хомініч С.В.