АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1382/18 Справа № 199/2957/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_2 з 17 лютого 2015 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення АНД районної у місті Дніпропетровську ради, як внутрішньо переміщена особа з території, де виникли обставини, пов'язані з негативними наслідками збройного конфлікту, тимчасової окупації тощо. На підставі заяв відповідача від 17 лютого 2015 року, 26 серпня 2015 року, 17 лютого 2016 року, 19 серпня 2016 року ОСОБА_2 згідно постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року за №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», була призначена та виплачувалася щомісячна допомога з 17 лютого 2015 року по 18 лютого 2017 року в розмірі 884,00 грн. на відповідача та по 884,00 грн. на дітей відповідача - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Загальна сума допомоги переміщеним особам сім'ї ОСОБА_2 за місяць складала 2400,00 грн., а всього було отримано 57616,59 грн.

Проте, в результаті проведеної перевірки було виявлено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що на підставі договору дарування від 07 грудня 2013 року дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_5 є власником домоволодіння №77 по вулиці Лебедєва-Кумача в м. Дніпро та земельної ділянки площею 0,0938 га.

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, грошова допомога не призначається у разу коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради зазначає, що ОСОБА_2 не мав права перебувати на обліку, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та отримувати грошову допомогу на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки член його сім'ї, дружина ОСОБА_5, має у власності домоволодіння в м. Дніпро, а тому відповідач отримав незаконно допомогу в розмірі 57616,59 грн. за періоди з 17 лютого 2015 року по 18 лютого 2017 року.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради незаконно отриману щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам у розмірі 57616,69 грн., а також, судові витрати по справі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради було задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на позивача незаконно отриману щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам у розмірі 57616,69 грн. та 640,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради.

В своїй апеляційній скарзі, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористалось.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №706-УІІ від 20 жовтня 2014 року з 17 лютого 2015 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення АНД районної у місті Дніпропетровську ради, як внутрішньо переміщена особа з території, де виникли обставини, пов'язані з негативними наслідками збройного конфлікту, тимчасової окупації тощо, місце реєстрації: АДРЕСА_1 та мав право на взяття його на облік за адресою: АДРЕСА_2, про що була видана довідка.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року за №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг»грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

На підставі заяв відповідача від 17 лютого 2015 року, 26 серпня 2015 року, 17 лютого 2016 року, 19 серпня 2016 року ОСОБА_2 згідно Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року за №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», була призначена та виплачувалася щомісячна адресна допомога з 17 лютого 2015 року по 18 лютого 2017 року.

ОСОБА_2 отримував допомогу у розмірі 884,00 грн. щомісячно та по 884,00 грн. на кожного з дітей - ОСОБА_4 і ОСОБА_3

Відповідач звертався із заявами про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за періоди: з 17 лютого 2015 року по 16 серпня 2015 року; з 17 серпня 2015 року по 16 лютого 2016 року; з 17 лютого 2016 року по 16 серпня 2016 року; з 17 вересня 2016 року по 18 лютого 2017 року.

Загальна сума допомоги переміщеним особам сім'ї ОСОБА_2 за місяць складала: 2400,00 грн., а всього було отримано за всі періоди 57616,59 грн.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: - для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884,00 гривні на одну особу (члена сім'ї).

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги: наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно п. 6 Порядку - Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

У своїй заяві ОСОБА_2 зазначив, що ні в нього, ані у будь-кого з членів сім'ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Проте, в результаті проведеної перевірки Управлінням праці та соціального захисту населення АНД районної у місті Дніпропетровську ради обліку внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо перемішених осіб, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було виявлено, що дружина відповідача - ОСОБА_5 є власником житлової нерухомості-домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,0938 га - право власності на яку виникло на підставі договору дарування від 07 грудня 2013 року.

ОСОБА_5, згідно паспортних даних, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 05 вересня 2011 року.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 від 20 лютого 2017 року, складеного соціальними інспекторами управління праці у присутності ОСОБА_2, вказано проживання двох дітей та відомості про майно, а саме домоволодіння, де власником є ОСОБА_6

ОСОБА_6 оформляє за даною адресою субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних виплат та користується нею з 1999 року по теперішній час.

Також, згідно довідки за №6251 від 02 березня 2017 року зазначається, що: ОСОБА_2 знаходився на обліку в Управлінні (за фактичним місцем проживання - АДРЕСА_2) та був одержувачем державної соціальної допомоги: при народженні дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3; по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 05 вересня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно п. 11 Порядку Уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Існує вичерпний перелік обставин, які є підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб визначений статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-УІІ від 20 жовтня 2014 року, а саме п. 5 особа подала завідомо недостовірні відомості.

Задовольняючи позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради, суд першої інстанції керувався положеннями Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, враховував встановлені обставини справи та дійшов висновку про відсутність права у відповідача на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на підставі п. 6 вказаного Порядку.

Основним доводом апелянта, є посилання на те, що подароване в 2013 року його дружині домоволодіння №77 по вулиці Лебедєва-Кумача в м. Дніпро є непридатним до проживання його родини із чотирьох осіб, через малу житлову площу 25,5 кв.м. та проживання в ньому самого Дарувальника.

Також, в підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_2 посилався на висновки експерта Ватутіної Л.Є., викладених у Звіті про проведення технічного огляду будівельних конструкції та інженерних мереж житлового будинку по вул. АДРЕСА_2 в м. Дніпро, відповідно до якого зазначено, що для проживання родини відповідача необхідно прибудувати додаткові житлові та допоміжні площі.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений Постановою КМУ №509 від 01 жовтня 2014 року не містить переліку обставин щодо стану житлового приміщення наявного в будь-якого з членів сім'ї та його придатності до проживання, водночас, вказаний Порядок чітко передбачає відмову у призначенні грошової допомоги за умови наявності в членів сім'ї нерухомості за межами окупованих територій.

Окрім цього, сам ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі не заперечує про наявність в його дружини - ОСОБА_5 домоволодіння в м. Дніпро, що дає підстави стверджувати про надання до Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради завідомо неправдивої інформації з метою отримання в подальшому адресної щомісячної допомоги, що в свою чергу, відповідно до п. 5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова