АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/1659/2018 Доповідач: Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову Банк зазначав, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 05 лютого 2008 року було укладено кредитний договір № 012 - 2008 - 169 (надалі кредитний договір-1) за умовами якого ОСОБА_1 отримав у ПАТ «Універсал Банк» кредит в сумі 46 800, 00 швейцарських франків, строком користування до 01 лютого 2038 року зі сплатою 4,5 % річних - у період з 05 лютого 2008 року по 01 лютого 2013 року, та 9, 95 % річних у період з 02 лютого 2013 року по 01 лютого 2038 року включно. Також в п. 1. 1. 3 даного кредитного договору сторони погодили, що у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюються нові процентні ставки за користування кредитом, а саме: 10, 45% річних. Згідно наказу ПАТ « Універсал Банк » № 1543 - к від 08 листопада 2010 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням з 08 листопада 2010 року. Цільове призначення кредиту - на придбання майна: однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім того, між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 05 лютого 2008 року було укладено кредитний договір № 012 - 2008 - 175 (надалі кредитний договір-2), за умовами якого, відповідач отримав кредит у сумі 91 940, 00 швейцарських франків, строком користування до 01 лютого 2038 року зі сплатою 9, 45 % річних за користування кредитом. Цільове призначення кредиту - на придбання майна: однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В рахунок забезпечення виконання зобов'язання позичальником за вказаними кредитними договорами 12 березня 2011 р. між позивачем та ОСОБА_2 були укладені договори поруки Б/Н, за умовами яких відповідачка поручилася перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 012- 2008-169 від 05 лютого 2008 року та за кредитним договором № 012-2008-175 від 05 лютого 2008 року в сумі 158 102,12 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 24 травня 2013 року (курс 825,03 грн. за 100 швейцарських франків) складає 1 304 389,92 грн. Рішення набрало законної сили 03 жовтня 2013 року.

Даним рішенням суду було стягнуто з відповідачів за кредитним договором тіло кредиту, нараховані включно до 24.05.2013 року відсотки та підвищені відсотки.

Позивач вказував, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року залишається невиконаним. Починаючи з серпня 2013 року по травень 2015 року, тобто до моменту звернення Банку із даним позовом, індекс інфляції складає 1,72, а відтак інфляційне збільшення суми боргу становить 939 160 грн. 74 коп.

Станом на 02 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором -1 по сумі несплачених відсотків, нарахованих за період з 25.05.2013 року по 02.06.2015 року, складає 10 440,21 швейцарських франків, що еквівалентно по курсу НБУ (курс станом на 02.06.2015року 2 236,74 грн. за 100,00 швейцарських франків) 233 520,33 грн., з яких: за відсотками - 10 293,21 швейцарських франків, еквівалент 230 232,42 грн.; за підвищеними відсотками - 147,00 швейцарських франків, еквівалент 3 287,91 грн.

Заборгованість за кредитним договором-2 станом на 05 червня 2015 року по сумі несплачених відсотків, нарахованих за період з 25.05.2013 року по 05.06.2015 року, складає: 16 750,25 швейцарських франків, що еквівалентно по курсу НБУ (курс станом на 05.06.2015року 2 253,93 грн. за 100,00 швейцарських франків) 400 078,29 грн., з яких: за відсотками - 17 429,25 швейцарських франків, еквівалент 392 843,10 грн.; за підвищеними відсотками - 321,00 швейцарських франків, еквівалент 7 235,19 грн.

Загальна сума заборгованості позичальника за двома вказаними кредитними договорами складає 28 190,46 швейцарських франків.

Посилаючись на викладене, Банк просив задовольнити позов та стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, інфляційні втрати за час прострочення в сумі 939 160 грн. 74 коп. та 73 546 грн. 15 коп. у якості 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 012-2008-169 від 05.02.2008 року та за кредитним договором № 012-2008-175 від 05.02.2008 року в сумі 28 190,46 швейцарських франків.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у вигляді інфляційних втрат за час прострочення в сумі 939 160 грн. 74 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 73 546 грн. 15 коп. у якості 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Стягнуто солідарно зОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 09 вересня 2017 року в даній справі - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, здійснити розподіл судових витрат.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній, просив скасувати заочне рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» .

Представник позивача та відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого заочного рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 05 лютого 2008 року було укладено кредитний договір № 012-2008-169 (надалі кредитний договір -1), за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 46 800,00 швейцарських франків зі строком користування до 01.02.2038 року та сплатою 4,5% річних - у період з 05 лютого 2008 року по 01 лютого 2013 року, та 9,95% річних у період з 02 лютого 2013 року по 01 лютого 2038 року включно. Цільове призначення кредиту - на придбання майна: однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 1.1.3 кредитного договору-1 сторони погодили, що у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюється нова процентна ставка за користування кредитом, а саме: 10,45% річних.

Окрім того, між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1, 05 лютого 2008 року було укладено кредитний договір № 012 - 2008 - 175 (надалі кредитний договір -2), відповідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 91 940,00 швейцарських франків на строк до 01 лютого 2038 року зі сплатою 9 , 45 % річних за користування кредитом. Цільове призначення кредиту - на придбання майна: однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно наказу ПАТ «Універсал Банк» № 1543-к від 08.11.2010 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням з 08 листопада 2010 року.

В рахунок забезпечення виконання зобов'язання позичальником за кредитними договорами № 012-2008-169 та № 012 - 2008 - 175 - 1, 12 березня 2011 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено договори поруки Б/Н, згідно п. 1.1. яких відповідачка поручилася перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитними договорами.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року, яке набрало законної сили 03 жовтня 2013 р., задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитними договорами: № 012- 2008-169 від 05 лютого 2008 року та № 012-2008-175 від 05 лютого 2008 року в сумі 158 102,12 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 24 травня 2013 року (курс 825,03 грн. за 100 швейцарських франків) складає 1 304 389,92 грн.

Даним рішенням суду було стягнуто з відповідачів тіло кредиту за кредитними договорами, нараховані включно до 24.05.2013 року відсотки та підвищені відсотки.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, (в редакції Закону, який діяв на час ухвалення рішення) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факт укладення між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 012-2008-169 від 05 лютого 2008 року та кредитного договору № 012-2008-175 від 05 лютого 2008 року, отримання ОСОБА_1 коштів за даними договорами, укладення між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 12 березня 2011 року договорів поруки Б/Н та наявність порушення умов кредитних договорів, що потягло за собою набуття ПАТ «Універсал Банк» права достроково вимагати повернення усієї суми кредиту та нарахованих відсотків, встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року, а тому дані обставини доказуванню не підлягають.

Відповідно до роз'яснень, що містяться п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Обгрунтовуючи даний позов, ПАТ «Універсал Банк» зазначало, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року відповідачами не виконано, в зв'язку з чим станом на 02 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором-1 по сумі несплачених відсотків, нарахованих за період з 25.05.2013 року по 02.06.2015 року складає 10 440,21 швейцарських франків, що еквівалентно по курсу НБУ (курс станом на 02.06.2015року 2 236,74 грн. за 100,00 швейцарських франків) 233 520,33 грн., з яких: за відсотками - 10 293,21 швейцарських франків, еквівалент 230 232,42 грн.; за підвищеними відсотками - 147,00 швейцарських франків, еквівалент 3287,91 грн. Заборгованість за кредитним договором-2 станом на 05 червня 2015 року по сумі несплачених відсотків, нарахованих за період з 25.05.2013 року по 05.06.2015 року складає: 16 750,25 швейцарських франків, що еквівалентно по курсу НБУ (курс станом на 05.06.2015року 2 253,93 грн. за 100,00 швейцарських франків) 400 078,29 грн., з яких: за відсотками - 17 429,25 швейцарських франків, еквівалент 392 843,10 грн.; за підвищеними відсотками - 321,00 швейцарських франків, еквівалент 7 235,19 грн.

Загальна сума заборгованості позичальника за вказаними кредитними договорами складає 28 190,46 швейцарських франків.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про задоволення позову в частині стягнення трьох процентів від простроченої суми невиконаного зобов'язання у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, оскільки рішення Дарницького районного суду м. Києва № 2-3506/12 від 16 липня 2013 року залишається невиконаним, в зв'язку з чим боржник повинен сплатити кредитору три проценти річних від простроченої суми грошового зобов'язання.

Рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми несплачених відсотків та підвищених відсотків, нарахованих за період невиконання судового рішення по день звернення до суду з даним позовом, та трьох процентів річних відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України ( в редакції Закону, що був чинний на час постановлення судового рішення, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що Банком при зверненні до суду не було надано доказів невиконання відповідачами рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2013 року не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано суду достовірних та переконливих доказів про виконання ним рішення суду від 16 липня 2013 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які дозволяють встановити розрахунок сум заборгованості, період її нарахування та дотримання строку позовної давності щодо стягнення вказаних коштів, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості за кредитними договорами та трьох процентів річних, наданими позивачем (а.с.91-94). Вказані розрахунки сумнівів у колегії суддів не викликають, оскільки підтверджуються зібраними у справі доказами й відповідачами не спростовані.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідачів інфляційних втрат, виходячи з наступного.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-771цс15 від 27 січня 2017 року, і яка в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Враховуючи те, що відповідачами відбулось прострочення грошового зобов'язання, яке визначено в іноземній валюті, заочне рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у вигляді інфляційних втрат за час прострочення в сумі 939 160 грн.74 коп. підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в даній справі, суд першої інстанції в порушення вимог Закону, стягнув в солідарному порядку судовий збір з відповідачів, в зв'язку з чим заочне рішення слід змінити й відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» по 1827 грн. судового збору з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості у вигляді інфляційних втрат за час прострочення в сумі 939 160 грн.74 коп. - скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат - відмовити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судового збору - змінити. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» по 1827 грн. судового збору з кожного.

В решті дане заочне рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний зміст постанови виготовлений 20 березня 2018 р.

Головуючий:

Судді: