Дата документу 06.03.2018 Справа № 554/9425/17
Справа № 554/9425/18
Провадження № 2/554/107/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шевської О.І.

при секретарі Дроздові Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 грудня 2013 року; вказала, між сторонами зареєстровано шлюб 14 грудня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1846. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, 21 червня 2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені 01 липня 2017 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Спору про поділ майна сторони не мають.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявлася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Із свідоцтва про шлюб, що було видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1846, що сторони 27.02.1993 року зареєстрували шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, 21 червня 2014 року.

В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112,113, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81,223,229, 247, 263,265,268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 грудня 2013 року року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1846

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_2.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.І.Шевська