Справа № 184/118/18
Номер провадження 2-о/184/14/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гукової Р.М.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_3 (53300, Дніпропетровська обл., м.Покров, вул.Г.України,2-а/10), заінтересована особа Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (53300, Дніпропетровська обл., м.Покров, вул.Шатохіна,3) про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із завою про оголошення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 січня 1992 року між нею та ОСОБА_4 відділом ДРАЦС м. Петровське Луганської області був зареєстрований шлюб, від якого в них є вже дорослий син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час перебування у шлюбі їхня сімя приватизувала квартиру №10 в житловому будинку №2-а по вул. Г. України (раніше вулиця Тельмана) в м. Покров (раніше м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області. І до цих пір на імя чоловіка заявниці ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/4 частину зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на житло від 29.12.1993 року. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.10.2007 року ОСОБА_4 був визнаний безвісно відсутнім по своєму постійному місцю проживання з 08.03.2006 року. Саме тоді заявник побачила чоловіка в останній раз в своєму житті. В той день він зявився до неї на велосипеді з пляшкою горілки та запропонував розпити її. Але ОСОБА_3 відмовилася, на що чоловік сказав, що поїде та втопиться. В той же день до заявниці приходила співмешканка ОСОБА_4, шукала його, але не знайшла. Через декілька днів на ЧЗФ ПАТ «ПГЗК» знайшли велосипед ОСОБА_4М, в пошкодженому стані. З того часу та до цих пір заявниця ОСОБА_4 не бачила і ніяких відомостей відносно нього або мясця його перебування не отримувала. Після зникнення чоловіка заявниця зверталася з відповідною заявою до міліції, його шукали, але не знайшли. На підставі рішення суду від 29.10.2007 року про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім їхньому сину ОСОБА_5 була призначена пенсія по втраті годувальника, яку він отримував з 26.11.2007 року і по 27.04.2012 рік. Тобто на протязі минулих років по даним персоніфікації ПФУ ОСОБА_4 ніде не був виявлений як працююча особа, на яку здійснюються відрахування до ПФУ. Оголошення померлим ОСОБА_4 заявниці необхідно для того, щоб оформити на своє імя майна, що залишилося після його зникнення, а саме, 1/4 частки вказаної вище квартири у порядку спадкування за законом.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа представник Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справи у відсутності представника заінтересованої особи. Заперечень та пояснень з приводу вимог ОСОБА_3 до суду не надала.

Вислухавши пояснення заявника, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, є чоловіком заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії III-ЕД №355776, запис №11, видане 21 січня 1992 року відділом ДРАЦС м. Петровське Луганської області (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження серії VI-КИ №371483 від 27 вересня 1993 року батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1993 року, виданого керівником органу приватизації відділу комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе, квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_6 та членам її сімї ОСОБА_4, ОСОБА_4І.(а.с.5).

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.10.2007 року визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 безвісно відсутнім з 08.03.2006 року (а.с.7).

Згідно довідки Нікопольського обєднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 23.01.2018 року встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримував пенсію по втраті годувальника з 26.11.2007 року по 27.04.2012 року (а.с.6).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 є його рідним батьком, з яким вони спільно проживали. Однак у подальшому його батько покинув сімю та почав проживати з іншою жінкою. Зазначив, що востаннє батька бачив приблизно 2003-2004 року. Про те, що батько зник йому стало відомо, після того як співмешканка його батька зявилась до них додому та повідомила, що батько зник та вона його не може знайти. Це було більше десяти років назад. З тих пір йому про місце перебування батька нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_7 суду надав покази про те, що він із 1968 року являється сусідом сімї Михайлик та проживає у їхньому будинку поверхом нижче. Йому відомо, що більше десяти років тому ОСОБА_4 покинув свою сімю та пішов проживати до іншої жінки за іншою адресою. Більше десяти років він його не бачив та про його місце перебування йому нічого не відомо. Крім того вказав, що ОСОБА_4, як покинув свою дружину, вів жебрацький спосіб життя та зловживав спиртними напоями.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала пояснення, що являється подругою заявниці із 2010р. Їй відомо, що чоловік заявниці її покинув та пішов проживати до іншої жінки, а у подальшому зник та про місце його знаходження нікому нічого не відомо. Зазначила, що вона жодного разу ОСОБА_4 не бачила.

Свідок ОСОБА_9 надала покази про те, що вона є донькою заявниці та їй відомо, що ОСОБА_4 пішов проживати до іншої жінки, покинувши її матір. Деякий час він приходив до її матері, а потім взагалі зник. Вона його бачила востаннє приблизно десять років тому. Про те, що зник ОСОБА_4 їй стало відомо від його співмешканки, яка прийшла у будинок до її матері та розшукувала ОСОБА_4, зазначивши, що він зник та вона не знає де він може знаходитись. Також зазначила, що її матір довгий час також розшукувала ОСОБА_4, а також зверталась до міліції для здійснення його розшуку.

Пунктом 3 частини 2 статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців . Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи .

Як роз'яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку, а саме з метою реалізації права на прийняття спадщини.

Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації нею прав або виконання обов'язків, пов'язаних з відсутністю особи, яку вона просить оголосити померлою.

Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

З огляду на встановлені обставини щодо відсутності ОСОБА_4 за місцем його постійного проживання більше трьох років та відсутності будь-яких відомостей про його місце перебування, які підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та показами свідків, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.13,77-81,89,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оголошення ОСОБА_4 померлим - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим .

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, оголошується померлим від дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 06.03.2018р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_10

Присяжні: ОСОБА_2

ОСОБА_1