АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року

м. Рівне

Справа № 567/256/17

Провадження № 22-ц/787/218/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шеремет А.М.,

Секретар судового засідання : Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 07 вересня 2017 року, ухваленого в складі судді Венгерчук А.О., повний текст якого складено 07 вересня 2017 року, у справі №567/256/17,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок не виконання зобов'язань за кредитним договором б/н від 01 серпня 2012 року за відповідачем утворилась заборгованість станом на 31 січня 2017 року в сумі 36 900,09 грн.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 07 вересня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 серпня 2012 року в сумі 36 900,09 грн., яка складається: 3 188,64 грн. заборгованість за кредитом; 28 378,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100,00 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1 733,34 грн. штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, порушення порядку та строків сплати кредиту утворилась заборгованість, що є підставою для її стягнення.

В апеляційній скарзі, поданій 19 вересня 2017 року до Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наданий банком розрахунок заборгованості не відповідає Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, оскільки в ньому відображено підвищення відсоткової ставки за користування кредитом з 30 % до 34,7 %, а подальшому до 43,2 % річних. Вказує, що такі умови сторонами не узгоджувались та суперечать вимогам ст. 1056-1 ЦК України.

Судом залишено поза увагою, що Умови та правила надання банківських послуг поданих до позовної заяви не є частиною кредитного договору, оскільки такі Умови відрізняються від тих, які містяться на сайті Приватбанку станом на 01 серпня 2012 року та не містять підпису позичальника.

Зазначає, що розрахунок заборгованості не відповідає документам, які приєднані до позовної заяви. Так в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Унівесальна, 55 днів пільгового періоду» вказано, що пільговий період триває до 25 числа наступного місяця, однак банком нараховувались відсотки до закінчення вказаного строку. Вказує, що банком безпідставно нараховано 5 % за знаття готівки в той час умовами кредитування передбачено, що за зняття готівки з позичальника має стягуватись 3%+ 5 грн.

Судом безпідставно проведено подвійне стягнення і штрафу, і пені за порушення одного й того ж грошового зобов'язання, оскільки подвійне стягнення неустойки не допускається.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не подав.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 352ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, 01 серпня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 відсотків на місяць (а.с.6).

Підписавши вказану Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, сторони узгодили, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг.

Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За таких обставин, вважається, що кредитний договір між сторонами є фактично укладеним, оскільки відповідач особисто підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, використовувала кредитні кошти, а також здійснювала майже щомісячне погашення заборгованості з 19 вересня 2012 року по 10 червня 2014 року.

13 березня 2018 року представником позивача подано до апеляційного суду Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку, а також Тарифи, діючі на 01 серпня 2012 року, які були узгоджені сторонами під час підписання кредитного договору.

Сторони не заперечують, що під час підписання кредитного договору узгодили відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 2,5 відсотків на місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позивач умови договору виконав, а відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов'язання та допустив виникнення заборгованості,.

Апеляційним судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що Умовами та Правилами, які діяли у 2012 році, не передбачалося підвищення відсоткової ставки за користування кредитними коштами без згоди позичальника, а тому підстав для підвищення розміру відсотків в односторонньому порядку банком немає. За таких обставин, колегія суддів вважає, що поданий 13 березня 2018 року представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором із випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період 01 серпня 2012 року по 31 січня 2017 року є належним доказом по справі.

Крім того, колегія суддів вважає, що розрахунок позивача відповідає Умовам та Правилам, Тарифам, які діяли станом на 01 серпня 2012 року, оскільки банком проведено нарахування відсотків за користування кредитом з розрахунку 30% річних та пені за несвоєчасне погашення заборгованості з врахуванням 1% за кожен день прострочення, а розрахунок ОСОБА_1 від 28 лютого 2018 року не є належним доказом, оскільки в ньому не врахованого того, що відсотки нараховуються на залишок заборгованості після зарахування коштів сплачених боржником на погашення боргу за тілом кредиту, відсотками та пенею.

Будь-яких інших доказів на спростування розрахунку заборгованості від 13 березня 2018 року відповідачем не надано.

Вбачається, що станом на 31 січня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 7580,25 грн. з них: 3 188,64 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1291,61 грн. - відсотки за користування кредитом, 3 100,00 грн. - пеня.

Доводи апеляційної скарги щодо подвійного стягнення з відповідача штрафу та пені за порушення одного й того ж грошового зобов'язання, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем нараховано лише пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01 липня 2013 року по 31 січня 2017 року в сумі 3100,00 грн. Розрахунок пені відповідачем не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, тому судовий збір необхідно покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вбачається, що за позовні вимоги заявлені позивачем на суму 36900,09 грн., сторонами сплачено до суду першої та апеляційної інстанції 3360,00 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 7580,25 грн., тому судовий збір для позивача становить 2669,77 грн., а для відповідача 690,23 грн. Враховуючи сплачені сторонами суми судового збору, колегія суддів вважає, що з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 069,77 грн.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, тому судове рішення підлягає зміні в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором та розподілом сум судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 1049 ЦК України, ст.ст. 141, 374, ст. 376, ст. 382-384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 07 вересня 2017 року змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором б/н від 01 серпня 2012 року з 36 900,09 грн. до 7 580,25 грн., яка складається з: 3 188,64 грн. - заборгованості за кредитом; 1 291,61 грн. - заборгованість по відсоткам; 3 100,00 грн. - пеня.

В частині стягнення судового збору судове рішення скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 069,77 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 березня 2018 року.

Головуючий :

Судді :