Справа № 513/191/18
Провадження № 2/513/379/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований по вул. Зорянській, № 3, в с. Новоселівка Саратського району Одеської області, що належав ОСОБА_4, який помер 03 січня 2016 року.

Позов мотивує тим, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не зявився. Від представника позивача адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 140).

Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 133).

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яких належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали, не заперечували проти його задоволення (а.с. 134, 136).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1986 році (а.с. 17-22), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Статтею 1 Указу Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), визначено, що кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_4 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно виписки з погосподарської книги № 3 та довідки № 102 від 23 січня 2018 року Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, власником будинку за адресою: Одеська область Саратський район с. Новоселівка, вул. Зорянська, № 3, особовий рахунок № 0215-1, рахувався ОСОБА_7 (а.с. 15-16, 60).

Документи щодо виділення земельної ділянки для будівництва зазначеного житлового будинку в Новоселівській сільській раді не збережено, про що свідчить довідка № 204 від 13 лютого 2018 року Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 61).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку станом на 23 січня 2018 року складає 81579 гривень (а.с. 23-56).

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як видно з копії свідоцтва про народження серії V-ЖД № 415814, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_4 помер 03 січня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 438212, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 13).

До дня своєї смерті він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено довідкою № 80 від 22 січня 2018 року Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області. На момент смерті до складу його сімї входили: дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3, відповідно до довідки Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області № 81 від 22 січня 2018 року (а.с. 59).

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під № 3, розташований по вул. Зорянській в с. Новоселівка Саратського району Одеської області.

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не залишив (а.с. 75).

Тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування отримують спадкоємці за законом першої черги, тобто позивач, який є сином спадкодавця, третя особа ОСОБА_2І, дружина спадкодавця, та ОСОБА_3 дочка спадкодавця.

20 липня 2016 року приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 за заявою позивача відкрив спадкову справу щодо майна ОСОБА_4, померлого 03 січня 2016 року. 25 квітня 2016 року інші спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви нотаріусу про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька ОСОБА_4 на користь позивача. 20 липня 2016 року нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,48 га, належну спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯА № 295701 за реєстровим № 1430.

Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 73-103).

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в с. Новоселівка, вул. Зорянська, № 3, Саратського району Одеської області через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 57).

Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ст.1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 01 квітня 2010 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 3 (третім) номером, розташований по вул. Зорянській в с. Новоселівка Саратського району Одеської області, що належав ОСОБА_4, який помер 03 січня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 13 листопада 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька