Справа № 214/5034/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх доходів, щомісячно, до досягнення 23 років, тобто до 01.01.2019 року.

В обгрунтування позову зазначила наступне. Відповідач по справі ОСОБА_2 є її, позивачки, батьком. Відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2015 року на її користь було стягнуто аліменти на її утримання на період навчання з 12.01.2015 року до 30.06.2017 року. В даний час, продовжує освіту на денній формі навчання в ДВНЗ Криворізький Економічний Інститут «Київський Національний Економічний Університет ім. В. Гетьмана» та є студенткою 1 курсу групи ІПЗ-17- 1м факультету обліку фінансів та інформаційних технологій за державним замовленням. Термін навчання за освітньо кваліфікаційним рівнем «магістр» складає 1,5 навчальних роки, тобто до 01.01.2019 року. У зв'язку з тим, що навчання потребує значних витрат, а самостійно забезпечити себе матеріально в неї не має змоги, а батько у добровільному порядку надавати будь-яку грошову допомогу відмовляється, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Вважає, що у відповідача є можливість надавати допомогу, він офіційно працевлаштований та працює електриком в ПАТ ««АрселорМіттал Кривий Ріг», блюмінг № 1, має дохід у вигляді заробітньої плати. Інших осіб на його утриманні немає.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітній син (дочка) продовжують навчання і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги - батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вищезазначене, наголошує на тому, що відповідач не дотримується вимог чинного законодавства і не приймає жодної участі у житті дитини. Тому, відповідно до статті 200 СК України, просить суд встановити аліменти у частці 1/3 від заробітку.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, способом сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійних, окремих від аліментних зобов'язань, обов'язки батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, викликаних особливими обставинами.

З метою захисту своїх порушених прав, звернулася за наданням правової допомоги до фахівців у галузі права. Відповідно до договору про правову допомогу від 29.08.2017 року, за юридичні консультації, підготовку та складання позовної заяви, вона, позивачка, сплатила гонорар у розмірі 1500 грн. Зазначене підтверджується, зокрема, актом приймання-передачі наданих юридичних послуг (погодинний розрахунок правової допомоги фахівця у галузі права), та банківською квитанцією про сплату. Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 12 ЦПК України. За приписами ст. 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В ході розгляду справи відповідачем неодноразово заявлялись клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, які були задоволені.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що договір про надання правової допомоги укладався з нею. Не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на її утримання 1/5 частини з усіх доходів відповідача. Вона не працює, потребує допомоги.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що несе зобовязання з надання матеріальної допомоги дитині, така можливість у нього є. Працює, його розмір заробітку складає 7000 8000 грн. Аліменти буд-кому іншому не сплачує, неповнолітніх дітей не має. Його батьки проживають окремо та отримують пенсію. Вважає, що може надавати допомогу у розмірі 1/10 частини, так як сам хворіє, а також хворіє його дружина. Його дружина та її мати працюють. В наданих суду 9 листопада 2017 року письмових запереченнях, зазначив, що оскільки у 1991 році отримав черепно мозкову травму та постійно у звязку з цим лікується, а також має двох непрацездатних батьків, вважає, що частка аліментів, яка буде стягуватися з нього на користь позивачки, не повинна перевищувати 1/5 частку. В наданих суду 23 листопада 2017 року додаткових письмових запереченнях зазначив, що вважає, що достатнім буде стягнення з нього алімен6тів у розмірі не більше 1/10 від його доходів.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір (а.с.4-5), акт приймання передачі наданих послуг (а.с.6), паспорт (а.с.7), довідка (а.с.9), квитанція (а.с.10), свідоцтво про народження (а.с.24), посвідчення (а.с.25,26), довідка (а.с.27), копія епікризу (а.с.28,29,30), висновок спеціаліста (а.с.31,32,33,34), рецепт (а.с.35,39,40), чеки (а.с.36,38), квитанція (а.с.37), виписка (а.с.55), висновок спеціаліста (а.с.62), квитанція, чеки (а.с.63,64,65,81,83,84), довідка (а.с.85), довідка (а.с.86), виписки з Єдиного державного реєстру (а.с.87), диплом спеціаліста (а.с.88), довідка (а.с.97).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: паспорт (а.с.7), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме повнолітній вік позивачки.

Суд вважає належними доказами: довідки (а.с.9,85), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме навчання позивачки.

Суд вважає належними доказами: договір (а.с.4-5), акт приймання передачі наданих послуг (а.с.6), довідка (а.с.86), виписки з Єдиного державного реєстру (а.с.87), диплом спеціаліста (а.с.88), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме надання позивачці правничої допомоги та її розмір.

Суд вважає належними доказами: копія епікризу (а.с.28,29,30), висновок спеціаліста (а.с.31,32,33,34), рецепт (а.с.35,39,40), висновок спеціаліста (а.с.62), квитанція, чеки (а.с.63,64,65,81,83,84), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме стан здоровя відповідача та витрати на його лікування.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с.24), посвідчення (а.с.25,26), довідка (а.с.27), виписка (а.с.55), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність у відповідача батьків та стан їх здоровя.

Суд вважає належним доказом: довідку (а.с.97), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме ту, обставину, що відповідач офіційно працює.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1, що ніким не оспорюється. Позивачка навчається на денній формі навчання, за державним замовленням, у Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» Криворізького професійного гірничо технологічного ліцею, термін навчання за ОКР магістр 1,5 начальних роки з 01.09.2017 року, що підтверджується довідками (а.с.9,85). Відповідач офіційно працює, його розмір заробітку складає 7000 8000, що підтверджується поясненнями відповідача, довідкою (а.с.97). Відповідач одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що встановлено поясненнями відповідача. Відповідач має батьків похилого віку, які проживають окремо, отримують пенсію, батько є інвалідом, що встановлено поясненнями відповідача, свідоцтвом про народження (а.с.24), посвідченнями (а.с.25,26). Відповідач хворіє, отримує лікування, що вбачається з копії епікризу (а.с.28,29,30), висновку спеціаліста (а.с.31,32,33,34), рецепту (а.с.35,39,40), висновку спеціаліста (а.с.62), квитанції, чеків (а.с.63,64,65,81,83,84). Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає, що встановлено поясненнями позивачки, не спростовано відповідачем.

Твердження відповідача про те, що його дружина хворіє та про те, що має на утриманні двох непрацездатних батьків, суд не приймає до уваги, оскільки останнім не надано доказів у підтвердження даних обставини.

Суд вважає, встановленим фактам та обставина відповідають правовідносини, які регулюються СК України.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу .

Відповідно до ст. 200 ч.1 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Судом встановлено, що повнолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати. Відповідач у порушення своїх обов'язків, передбачених ст. 199 СК України, матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки не надає, а тому з останнього належить стягнути аліменти.

З урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стану здоровя та матеріального становище кожного зі сторін, відсутність у відповідача інших дітей, наявність непрацездатних батьків, які на його утриманні не перебувають, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/5 частини.

Відтак, вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, дослідивши заперечення відповідача, викладені ним у письмових запереченнях на позовну заяву, відгук позивачки на заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 13 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, позивачка, діючи у відповідності до ст.ст. 15,16 ЦК України, обґрунтовано звернулася до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., а також на користь позивачки витрати понесені нею на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп. При цьому суд вважає, що розмір витрат позивачки на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та наданих послуг.

Керуючись ст. ст. 182, 199 200 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (м. Кривий Ріг, пр. Миру, 7/341), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 (м. Кривий Ріг, вул. Юрія Смірнова, 32а/96), аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітної плати ( доходу ) щомісяця, на період її навчання, починаючи з 5 вересня 2017 року до 01 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (м. Кривий Ріг, пр. Миру, 7/341), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 (м. Кривий Ріг, вул. Юрія Смірнова, 32а/96), витрати понесені нею на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (м. Кривий Ріг, пр. Миру, 7/341), на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 16 березня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов