Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1142/17
Провадження № 2/480/137/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого-судді Войнарівського М.М., за участю секретаря Трифонової І.О., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, третя особа Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області,

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_4 (далі - відповідач) про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, третя особа Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з 1993-2016 рік відповідач ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. З початку 2006 року фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_5 та відповідачем були припинені. Вродовж десяти років, а саме з 2006 -2016 рік кожен з них жив своїм життям та своїми інтересами. Спільних дітей у відповідача та ОСОБА_5 не має.

З березня 2006 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 постійно проживала та перебувала з останнім у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них народилися двоє синів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_5 та їх спільні діти проживали в будинку за адресою: АДРЕСА_1, який був придбаний під час шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; кожному належить по 1/2 частці житлового будинку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний побут та вели спільний бюджет, виховували двох дітей.

Позивач ОСОБА_1 та діти зареєстровані у будинку ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 помер. Після смерті його похованням займалася позивач ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_4 не приймала участі у витратах на поховання та не була присутня під час його проведення.

За життя спадкодавця ОСОБА_5, заповіт складений не був. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

18.11.2016 року позивач звернулася до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від свого імені та імені дітей. Державний нотаріус повідомила, що до спливу шестимісячного терміну позивач має надати рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу більш як п'ять років та зміну черговості отримання права на спадкування.

З метою оформлення свого спадкового права, позивач ОСОБА_1 просить суд встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_5, з 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_8.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені у позові вимоги. Просила суд задовольнити їх у повному обсязі та встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_5, з 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_8.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 28.11.2017 року, у судовому засіданні підтримала вимоги позивача; просила суд задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася. При цьому, 21.11.2017 року надала заперечення, в якому зазначила, що вважає вимоги, викладені у позові незаконними та необґрунтованими. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Додатково відзив на позовну заяву відповідач не надавала.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3, який діє на підставі договору №19 про надання правової допомоги від 01.02.2018 року, в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області - Цинаковська Світлана Миколаївна підтримала позов ОСОБА_1; підтвердила факт спільного проживання позивача з ОСОБА_5; просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3, допитавши в судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які стверджували, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 близько 10 років проживали як чоловік та жінка однією сім'ю в будинку за адресою АДРЕСА_1, вели спільний побут та виховували двох дітей, а також дослідивши надані позивачем письмові докази та фотознімки, суд дійшов наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.6 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

З правовідносин, які виникли між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4, вбачається спір про право. У зв'язку із чим позивач звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в порядку позовного провадження.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 08.09.2017 року, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20 березня 2006 року зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, разом із своїми синами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. З цього часу і до ІНФОРМАЦІЯ_8 разом із позивачем проживав ОСОБА_5. Діти позивача народженні під час її сумісного проживання з ОСОБА_5 (а.с.154).

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний побут та вели спільний бюджет, виховували двох дітей. Окрім того, за спільні кошти провели ремонтні роботи в будинку, придбали нові меблі та побутову техніку, про щосвідчать копії квитанцій, доданих до матеріалів справи (а.с.20-27).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 помер у віці 47 років в с.Данилівка Березанського району Миколаївської області (а.с.34). Організацією його похованням займалася позивач ОСОБА_1 (а.с.17).

За життя ОСОБА_5 заповіт складений не був. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.04.2004 року вказаний будинок належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частки та ОСОБА_4 розмірі 1/2 частки (а.с.16).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства ( ч.4 ст.3 СК України).

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно для прийняття спадщини за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Суд приймає до уваги пояснення позивача ОСОБА_1, про факт проживання її та спадкодавця ОСОБА_5 однією сім'єю в вищезазначений період, оскільки ці її пояснення узгоджуються із показами свідків, дослідженими письмовими доказами по справі, а також наданими позивачем фотокартками.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача ОСОБА_4, оскільки належних доказів на підтвердження викладених в ньому обставин відповідачем не надано.

Аналізуючи посилання відповідача на копію свідоцтва про укладення шлюбу 24 березня 1993 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, після укладення шлюбу - ОСОБА_4, серія НОМЕР_1, суд критично відноситься до вказаного доказу, оскільки надана відповідачем копія, належним чином не завірена, а також не наданий оригінал вказаного свідоцтва про укладення шлюбу для огляду та завірення в судовому засіданні.

Суд вважає, що право проживання особи навіть в фактичних шлюбних відносинах є непорушним, а шлюб, відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Наявність свідоцтва про укладення шлюбу не обмежує право на проживання однією сім'єю та вести спільне господарство з іншою особою.

Зважаючи на те, що сукупність вищевказаних доказів підтверджують обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1, суд приходить до висновку про задоволення її позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264 - 265, ст.294, 315, 316, 318, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5; уродженка с.Петрівка Миколаївського району Миколаївської області; проживає за адресою: АДРЕСА_1; паспорт серії НОМЕР_2) до ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_2) про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, третя особа Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області (юридична адреса: вул.В.Бондаренко,39, с.Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, 57135; ) - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 з 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. М. Войнарівський

07.03.2018