Справа № 639/6684/17
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

06 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд

ВСТАНОВИВ:

9 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив суд ухвалити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 380 040,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у лютому 2014 року відповідач ОСОБА_2 під розписку позичив у нього гроші у розмірі 380 040,00 грн. строком до кінця грудня 2014 року. Позивач зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути позику, однак останнім сума богу до теперішнього часу не повернута. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобовязання.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що у лютому 2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 380 040,00 гривень, які зобовязався повернути в строк до кінця грудня місяця 2014 року.

Зазначені обставини підтверджуються копією розписки (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-63цс13).

Відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 р. у справі №6-79цс14).

Позивач вказує, що ОСОБА_2 зобовязання з повернення коштів у строк, обумовлений договором позики не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

6 березня 2018 року у судовому засіданні позивачем суду було надано оригінал розписки ОСОБА_2

Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобовязання. (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі № 6-24ц12).

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 порушив умови договору позики щодо своєчасного повернення суми отриманої позики, у зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму боргу, яка була ним отримана від позивача за розпискою та яку просить стягнути позивач.

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідач жодного разу не повертав грошові кошти позивачу, чим істотно порушив взяті на себе зобов'язання.

Згідно із ч. 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 380 040,00 грн.

Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до квитанції від 09.11.2017 року у сумі 3 800,40 грн. (а.с. 2).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), який мешкає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, 23.10. ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН), який мешкає за адресою м. Харків , вул. Поліграфічна, 15 борг у сумі 380040, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), який мешкає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, 23.10. ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН), який мешкає за адресою м. Харків , вул. Поліграфічна, 15 судовий збір у розмірі 3800,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20.03.2018.

Суддя І.В. Іванова