АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1283/18 Справа № 179/284/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Новік Д. І. Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25 лютого 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №DNDZAE00000630, згідно умов якого останній отримав кошти в розмірі 37395,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 25 лютого 2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, у відповідача станом на 16 грудня 2014 року за вказаних кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 188574,18 доларів США.

У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNDZAE00000630 від 25 лютого 2005 року в розмірі 188574,18 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково:

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача за кредитним договором №DNDZAE00000630 від 25 лютого 2005 року заборгованість за кредитом в розмірі 443392,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 857448,65 грн., заборгованість по комісії - 66752,83 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання в розмірі 44339,25 грн.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Також, вказаним заочним рішенням на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_2 було стягнуто судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням в частині зменшення пені та стягнення заборгованості в гривні, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року та задовольнити позовні вимоги банку щодо стягнення пені в повному обсязі, а також, зазначити в резолютивній частині суму заборгованості, що підлягає стягненню, в доларах США.

Свою апеляційну скаргу, ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального та невірно застосував норми матеріального права, внаслідок чого ухвалив незаконне, необґрунтоване та невідповідне фактичним обставинам справи рішення.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 лютого 2005 року між сторонами був укладений кредитний договір №DNDZAE00000630, згідно умов якого останній отримав кошти в розмірі 37395,00 доларів США, за сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до розрахунку за кредитним договором №DNDZAE00000630 від 25 лютого 2005 року, станом на 16 грудня 2014 року заборгованість ОСОБА_2 становить 188574,18 доларів США, з яких:

- заборгованість за кредитом - 28116,17 доларів США;

- заборгованість по процентам - 54372,14 доларів США;

- заборгованість по комісії - 4232,90 доларів США;

- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 101852,97 доларів США.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відмовляючи та зменшуючи розмір пені за кредитним договором №DNDZAE00000630 від 25 лютого 2005 року, суд першої інстанції застосував положенням ст. 551 ЦК України, та виходячи із невідповідності наслідків порушення зобов'язання, принципу розумності та справедливості, дійшов висновку про можливість визначити розмір пені в 2811,62 доларів США, що по курсу НБУ від 16 грудня 2014 становить 44339,25 грн.

В своїх доводах, апелянт посилається на те, що на час видачі кредиту ПАТ КБ «ПриватБанк» мав дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, кредит надався в іноземній валюті - доларах США і позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNDZAE00000630 від 25 лютого 2005 року висувались до відповідача теж в іноземній валюті, а тому суд першої інстанції не мав права стягувати заборгованість в гривні.

Однак, колегія суддів відхиляє такий довід апелянта, оскільки відповідно до ст. ст. 192, 533 ЦК України, законним платіжним засобом на всій території України є гривня і грошове зобов'язання має виконуватись в гривні, а у випадку, якщо в зобов'язанні грошовий еквівалент визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день ухвалення рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року по справі №6-1672цс16.

Щодо доводів апелянта про відсутність правових підстав для зменшення розміру пені, то колегія суддів відхиляє такий довід, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір пені заявлений до стягнення в сумі 101852,97 доларів США, значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту - 28116,17 доларів США та розміру збитків за кредитним договором в цілому, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України дає право суду зменшити розмір пені без заяви відповідача.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова