Справа №333/1263/18
Провадження №2-о/333/120/18
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2018 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Холода Р.С.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.

прокурора Шустової А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

зацікавленої особи ОСОБА_5,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7В звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6 посилаючись на те, що страждає хронічним психічним розладом з 2009 року. Сім разів лікувався стаціонарно у звязку з загостренням захворювання. У клінічній картині переважає афективно-маячна симптоматика з агресивними та аутоагресивними формами поведінки. Остання виписка 06.10.2017 року. Після виписки підтримуючу терапію не приймав. Зі слів матері ОСОБА_6 ОСОБА_5, стан її сина останні півтора місяці погіршився, поводиться неадекватно, погано спить, погрожує фізичною розправою їй та сусідам, у звязку з чим вона вимушена була викликати поліцію. Викликана бригада швидкої медичної допомоги 12.03.2018 року о 15 год. 20 хв. у супроводі матері доставлений в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, оглянутий черговим лікарем приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення тяжкого психічного розладу з агресивними тенденціями. Категорично відмовляється від госпіталізації. Госпіталізований у примусовому порядку як особа, яка виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

13.03.2018 року о 08 год. 30 хв. оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хворий страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного шизофреноподібного розладу з агресивними й аутоагресивними формами поведінки (агресія до матері, себе, погрози фізичної розправи на адресу сусідів).

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, і просила суд задовольнити заяву.

Лікар-психіатр ОСОБА_4 зазначив, що 13.03.2018 року ОСОБА_6 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хворий страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного шизофреноподібного розладу з агресивними й аутоагресивними формами поведінки. ОСОБА_6 тривалий час перебуває під спостереженням лікаря-психіатра, на цей час являє потенційну соціальну небезпеку як для себе так і для оточуючих.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 зазначила, що вона є матірю ОСОБА_6, який останнім часом дуже агресивно себе поводе, постійно загрожує їй та сусідам.

ОСОБА_6 у судовому засіданні не надав пояснень, але поводився дуже агресивно.

Прокурор заяву підтримла і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 13.03.2018 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року страждає хронічним психічним розладом, страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного шизофреноподібного розладу з агресивними й аутоагресивними формами поведінки. Його лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6М вже сім разів проходив курс лікування у психіатричній лікарні, внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.339-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С. Холод

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2