Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/2967/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача- Мазурок А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відповідача приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3, відповідача 2 ПАТ КБ "ПриватБанк", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 07.11.2016 року зареєстрований в реєстрі за номером 5381 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначає, що 03.07.2017 року головним державним виконавцем Сарненського РУЮ у Рівненській області Герасименком О.С. за заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 5381 від 07.11.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3. Дану постанову ОСОБА_2 отримав та ознайомився 13.11.2017 року.

Позивач зазначає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом не було належним чином перевірено питання відсутності спору між сторонами з приводу укладення кредитного договору, отримання будь-яких коштів за вказаним кредитним договором, не пропущення строку позовної давності, відсутності спору з приводу сум, які підлягають стягненню, що встановлювало б законність вчинення виконавчого напису. Вказує, що із змісту виконавчого напису вбачається, що між сторонами було укладено кредитний договір 29.06.2006 року. Однак, викладене належним чином не перевірено та не встановлено дійсності укладення кредитного договору, саме на вказану суму та на умовах вказаних в договорі. Також вчиняючи виконавчий напис, нотаріус мав врахувати строк позовної давності. Станом на 2009 рік в ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло право примусового стягнення заборгованості, яка ніби то виникла. Також питання про стягнення заборгованості за кредитним договором за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2, вже було предметом дослідження судом в 2013 році. В ході розгляду вказаної справи було встановлено, що звернення з позовною заявою відбулось поза межами строку позовної давності, адже якщо вважати умови надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" для суду кредитним договором то відповідно до укладеного договору кінцевий термін повернення кредиту становить 29.06.2007 року. Відповідно до п.5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, які були додані позивачем до позову, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років, а тому представником позивача було подано заяву про залишення позову без розгляду. Крім цього, порушення строків звернення стягнення до виконання та спір між сторонами вбачається із розрахунку заборгованості ПАТ КБ "ПриватБанк" де зокрема з початку має місце послідовність та хронологія дат погашення заборгованості та нарахування санкцій, пені, а в кінці ця хронологія має занадто великий розрив в часі, а саме зазначено 05 липня 2007 року, 18 січня 2008 року та 09 вересня 2016 року. ПАТ КБ "ПриватБанк" достовірно знаючи про встановлені строки позовної давності та про те, що вони є порушеними продовжує в односторонньому порядку нараховувати штрафні санкції, пеню до 2016 року чим штучно збільшує суму заборгованості та в обхід судового процесу, шляхом вчинення виконавчого напису намагається неправомірно стягнути кошти. Виконавчий напис було вчинено без належної перевірки безспірності заборгованості та поза межами строків позовної давності, що суперечить приписам чинного законодавства та вказує на неможливість виконання такого виконавчого напису.

Від представника відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 2 позовні вимоги не визнає, оскільки факт укладення кредитного договору між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 підтверджується анкетою-заявою, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 3887,00 грн. Своїм підписом він підтвердив, що ознайомився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам "Розтрочка", та погодився що ця заява, разом з умовами складають між ним та банком договір. Також вказують, що нотаріусом дотримано порядок вчинення напису , що передбачено "Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України". Заява, про вчинення виконавчого напису має містити: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи, номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичних осіб; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягають витребуванню, включаючи пеню, штрафи, процент тощо. Заява, яка була подана нотаріусу відповідає вищезазначеним вимогам. Крім того, 26.09.2016 року банком було направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором. В якій було встановлено строк виконання 5 днів з моменту відправлення. Виконавчий напис містить всі реквізити визначені "Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" щодо розміру боргу та строку вчинення. Представник відповідача в запереченнях вказує, що ухвала винесена судом про залишення позову без розгляду у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором, жодних наслідків для даного спору не має. Нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Договором, пунктом 5.5 Умов сторони збільшили строк позовної давності, що передбачено ч.1 ст.259 ЦК України. Безспірність заборгованості підтверджують документами, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Вказав, що позивач заперечує про отримання даного кредиту, анкету-заяву з Умовами надання споживчого кредиту він не підписував, тому не можна говорити про безспірність боргу. В 2013 році ПАТ КБ "ПриватБанк" звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В ході розгляду вказаної справи було встановлено, що звернення з позовною заявою відбулося поза межами строку позовної давності, що послужило про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_5 надав суду пояснення, які викладені у відзиві на позовну заяву. Не заперечив, що виконавчий напис був вчинений поза межами позовної давності, а саме більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Щодо іншого, вважає, що виконавчий напис вчинений відповідно до норм закону. Пояснив, що безспірність вимог підтверджується документами, які були надані нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_3 заявою від 05.03.2018 року просить справу розглядати у його відсутність. Відзиву на позов не подав.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний виконавець Герасименко О.С. в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_3 та державного виконавця, які були належним чином повідомлені про дату розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

07 листопада 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі ст. 34 ч. 1 п. 19, ст. 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів вчинено виконавчий напис НВІ554975 , зареєстрований в реєстрі за № 5381, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ ОСОБА_6 "Приватбанк" заборгованості на підставі кредитного договору №DNH4KP95380373 від 29.06.2006 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 09.09.2016 року, грошових коштів у сумі 105613 грн. 76 коп., з урахуванням:

- заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3887 грн.;

- заборгованість за відсотками у розмірі 26835 грн. 79 коп.;

- заборгованість з пені у розмірі 69385 грн.55 коп.;

- заборгованість по штрафам ( фіксована частина) у розмірі 500 грн.;

- заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 5005 грн. 42 коп.,

Вказаний виконавчий напис звернутий до виконання, що підтверджується копією постанови головного державного виконавця Сарненського РВДВС від 03.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису.

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності із ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Однією з умов, необхідних для вчинення виконавчого напису, є звернення до нотаріуса в межах відповідного строку з моменту виникнення права вимоги.

Відповідно до п.3.4 п. З гл. 16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При цьому порушення нотаріусом зазначених вимог може бути підставою недійсності вчиненого виконавчого напису.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а ч.1 ст. 257 цього кодексу передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ЦК України).

Як вбачається з витребуваних у приватного нотаріуса документів, виконавчий напис було видано на підставі наступних документів: заяви №б/н від 27.09.2016 р. про вчинення виконавчого напису; письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № DNH4KР95380373 від 29.06.2006 р., опису про направлення претензії ОСОБА_2 заяви позичальника № DNH4KР95380373 від 29.06.2006 р., розрахунку заборгованості.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі №310/9293/15, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

Із підписаної заяви позичальника № DNH4KP95380373 від 29.06.2006 року вбачається, що у відповідача як позичальника з 29.06.2007 року виникло право вимоги до позивача щодо повернення кредиту.

Виконавчий напис нотаріусом було вчинено 07.11.2016 року. При цьому, як зазначено у цьому виконавчому написі стягнення здійснюється за період з 29 червня 2006 року по 9 вересня 2016 року, тобто за 9 років 2 місяці 10 днів.

Представник відповідача ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_5, в судовому засідання не заперечив, що виконавчий напис нотаріусом був вчинений поза межами позовної давності.

Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України "Про нотаріат", поза межами трьохрічного строку.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість, у даному випадку, не є безспірною.

Так, ухвалою Сарненського районного суду від 12.07.2013 року за заявою ПАТ КБ "Приватбанк" позовну заяву за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду. Тобто, стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KP95380373 від 29.06.2006 року вже було предметом дослідження судом у 2013 році. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов'язання позивача за кредитом, процентах, річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог відповідача до позивача, оскільки нарахування проводяться за період 05.07.2007 року потім наступне нарахування вже 18.01.2008 року та 09.09.2016 року та він не визнається позивачем. Крім того, як пояснив в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 заперечує підписання заяви про отримання кредиту і користування кредитом.

Враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису 07.11.2016 року з моменту виникнення права вимоги банку з 29 червня 2007 року, минуло більше трьох років, та наявність спору щодо заборгованості, вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису здійснено всупереч вимогам статті 88 Закону України "Про нотаріат", у зв'язку з чим позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.18 ЦК України, ст.ст. 13, 141, 263-265 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до відповідача приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3, відповідача 2 ПАТ КБ "Приватбанк", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 07.11.2016 року, зареєстрований в реєстрі за номером 5381, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", та приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області потягом тридцяти днів з дати отримання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.А. Рижий