Справа № 471/868/17-ц
Провадження №2/471/53/18
Номер рядка звіту 49
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/868/17-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2018 року, та додаткові витрати на оплату навчання дитини у розмірі 1/2 витрат на навчання.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 В даному шлюбі у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син досяг повноліття і продовжує навчання у Херсонській державній морській академії на 4 курсі. За період 2015-2017 років позивачем сплачено за навчання на підставі договору про надання освітніх послуг 49 830 грн. та за форму 6 500 грн. Син не працює і тому потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Оскільки, позивач як мати несе весь тягар обов'язку по вихованню та утриманню сина, то саме вона звертається до суду з даною позовною заявою з проханням зобов'язати відповідача виконати свій обов'язок, так як сама не в змозі забезпечити сина всім необхідним. Відповідач має постійне місце роботи, де отримує дохід, має змогу надавати матеріальну допомогу своєму сину, однак добровільно такої допомоги не надає.

В судове засідання зявився позивач та його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Зазначили, що батько не допомагає сину, який навчається за контрактом, матеріально, не спілкується з ним. Проте, він як батько несе обов'язок по утриманню сина до закінчення ним навчання. Відповідач має фінансову можливість допомагати сину, проте добровільно відмовляється це робити. В зв'язку з чим, просить суд стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина та 1/2 частину витрат на навчання.

В судове засідання з'явилися відповідач та його представник, позовні вимоги визнали частково, зазначили, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Що стосується додаткових витрат на навчання, то вони не підлягають задоволенню, оскільки, при виборі навчального закладу, позивач не зверталася до відповідача за порадою та допомогою, не з'ясувала його думку з цього питання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив.

Відповідач та позивач є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Відповідно до довідки № 1680 від 03.11.2017 року Херсонської державної морської академії, ОСОБА_5 навчається на 4 курсі денної форми навчання Морського коледжу І рівня акредитації Херсонської державної морської академії ІV рівня акредитації. Дата закінчення навчального закладу 28.06.2018 року (а.с. 8).

Контрактна основа навчання підтверджується договором № 15-1153 від 28.08.2015 року про навчання (а.с. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України).

Отже, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (пункт 20 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 з травня по жовтень 2017 року працював у ФГ "Конвалія", з 06.12.2017 року по теперішній час перебуває на обліку в Братському РЦЗ, має на утримання неповнолітню доньку Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Керуючись вимогами ст. 183 Сімейного Кодексу України, враховуючи майновий стан відповідача, наявність на уого утримання неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 копійок щомісячно, з 24 листопада 2017 року до закінчення останнім навчання в навчальному закладі, а саме до 30 червня 2018 року.

Що стосується вимог про стягнення 1/2 частини витрат на навчання, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання, за контрактом у Морському коледжі І рівні акредитації Херсонської державної морської академії. Період навчання з 2015 по 2018 роки. Загальна вартість навчання 43305,00 грн. (арк.с.8-11).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання передбачений статтею 199 СК України передбачений.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

Наявність додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), позивачем під час судового розгляду справи не доведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку по відмову у задоволенні позовних вимог, про стягнення 1/2 частини витрат на навчання дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. 00 коп.

У відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 копійок щомісячно, з 24 листопада 2017 року до закінчення останнім навчання в навчальному закладі, а саме до 30 червня 2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок на користь державного бюджету (найменування стягувача: Державна судова адміністрація; місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; ; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення може бути оскаржено в порядку ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_6