Справа № 214/1250/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 лютого 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

за участю: секретаря Печарник З.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27.08.2016 року приблизно о 18.15 год., відповідач перебуваючи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи біля підїзду будинку 22 по вул. Співдружності у м. Кривому Розі, тримаючи обома руками шматок бетонної плити над головою, кинув в сторону його автомобілю НОМЕР_1, спричинивши пошкодження автомобіля у вигляді розбиття лобового скла, даху і заднього крила. Згідно квитанції про ремонт автомобіля йому заподіяно матеріального збитку в сумі 7 550 грн. Також вважає, що пошкодженням автомобіля та публічними образами в громадському місці йому заподіяно моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В ході розгляду його заяви правоохоронними органами 03.10.2016 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 296 КК України. Згідно із постановою слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУ НП у Дніпропетровській області від 18.01.2017 року провадження у справі закрито за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України в звязку з відсутністю складу злочину. Проте протокол по справі про адміністративні правопорушення за ст. 173 КУпАП не складався. Згідно із висновком ЖЕО від 19.01.2017 року № 1292 він отримав відповідь, що за матеріалами виділеними з кримінального провадження № 0000065 ознак адміністративного правопорушення не встановлено. Також у діях ОСОБА_3 не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, у звязку з тим, що дана стаття передбачає умисне знищення або пошкодження майна та заподіяння матеріальної шкоди в великих розмірах. Тому звернувся до суду із позовною заявою.

Ухвалою суду від 12.12.2017 року витребувано із Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження №0000065 від 03.10.2016 року (а.с. 76).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що кримінальне провадження за фактом хуліганських дій ОСОБА_3 закрито. До адміністративної відповідальності за фактом пошкодження автомобіля позивача, ОСОБА_3 не притягувався. Вина ОСОБА_3 у спричинені матеріальної та моральної шкоди позивачу не доведена, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сином позивача. Відповідач нинішній чоловік його колишньої дружини ОСОБА_5. 27.08.2016 року у нього гостював син ОСОБА_6. У звязку з тим, що син захворів, вони із позивачем у другій половині дня на автомобілі «Лада Пріора» привезли його сина до будинку відповідача на вулицю Співдружності. Відповідач, побачивши їх одразу почав ображати нецензурною лайкою, а після того як він віддав сина, та із позивачем сів до автомобіля, ОСОБА_3 взяв камінь та кинув його в автомобіль, спричинивши його пошкодження. Вони одразу викликали патрульну поліцію. Вказав, що позивач проводив ремонт автомобіля у СПД « Прокопенко».

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він знає позивача, оскільки вони разом працювали. Був свідком подій, які відбулися у серпні 2016 року. В той день приблизно о 18.00 годині він вийшов на подвіря будинку викинути сміття та побачив відповідача, який висловлювався нецензурною лайкою та кинув камінь в автомобіль «Лада Пріора». Він почув сильний звук від удару, оскільки камінь влучив в лобове скло автомобіля. Окрім відповідача, він бачив двох чоловіків, одним із яких був позивач, та жінку з дитиною. Доповнив, що перебував від автомобіля на відстані близько двох метрів.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000065 від 03.10.2016 року, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановою Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 18.01.2017 року встановлено, що 27.08.2016 року ОСОБА_3 приблизно 18.00 годині, знаходячись поблизу будинку №22 по вул. Співдружності вчинив хуліганські дії по відношенню до ОСОБА_1, а саме безпричинно почав ображати, вчинивши сварку та пошкодив його майно. Сума спричинених збитків складає 7550,00 грн. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 своїми діями завдав незначної шкоди, яка через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто ОСОБА_3 не заподіяв істотної шкоди фізичній особі, а саме ОСОБА_1 та в діях ОСОБА_3 містяться ознаки дрібного хуліганства, що передбачене ст. 173 КУпАП. Постановлено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 03.10.2016 року, закрити у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення і виділити із матеріалів кримінального провадження завірені копії матеріалів та направити їх начальникові Саксаганського ВП КВП для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с. 3).

Із тексту висновку за матеріалами Журналу єдиного обліку заяв Саксаганського ВП від 19.01.2017 року №1292 від 09.02.2017 року вбачається, що в ході виконання матеріалів був опитаний ОСОБА_3, який пояснив, що не висловлювався на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою та не погрожував фізичною розправою, а його майно пошкодив випадково захищаючи себе. Субєктивна сторона ст. 173 КУпАП в діянні ОСОБА_3 відсутня. Ознак адміністративного правопорушення не встановлено (а.с.42).

В судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження №0000065 від 03.10.2016 року(а.с. 89-96).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.08.2016 року, до Саксаганського ВП надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що 27.08.2016 року близько 18 години 30 хвилин у дворі будинку 22 по вулиці Співдружності у м. Кривому Розі ОСОБА_3 пошкодив його автомобіль ВАЗ 2170 сірого кольору н.з. АЕ 8004 ЕК.

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу ОСОБА_8 н.з. АЕ 8004 ЕК від 27.08.2016 року маються вмятини на правому бічному крилі, позаду транспортного засобу, ближче до бічного скла відсутність фарби, приблизний розмір царапини складає 5 см. Окрім того, на лобовому склі мається пошкодження у вигляді тріщини та сколів. Приблизний розмір пошкоджень 10 см. До вказаного протоколу додано фототаблицю, на якій відображено пошкодження лобового скла та правого крила автомобіля.

Проаналізувавши зазначені вище матеріали справи, враховуючи показання свідків ОСОБА_5П, ОСОБА_7, які об`єктивно узгоджуються із дослідженими судом матеріалами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що 27.08.2016 року умисними діями відповідача, що виразились у пошкодженні автомобіля «Лада Пріора», позивачу було спричининено майнову шкоду.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом, та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

ОСОБА_3 не довів відсутність своєї вини у завданні позивачу майнової шкоди, що є його процесуальним обовязком відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України.

На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивачем надано суду замовлення наряд №22 від 01.09.2016 року, акт виконаних робіт від 01.09.2016 року, складених СПД ОСОБА_9, в особі директора ОСОБА_9, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 7550,00 грн. (а.с. 6,7).

Згідно замовлення наряду №22 від 01.09.2016 року СПД ОСОБА_9 виконані роботи по ремонту автомобіля «Лада Пріора» належного ОСОБА_1, а саме: арматурно рихтувальні роботи по ремонту даху - 800 грн.; фарбування даху, робота 680 грн.; вартість матеріалів для фарбування даху 1600 грн; енергозатрати - 120 грн.; вітрове скло - 1200 грн.; заміна вітрового скла - 400 грн.; матеріал для видалення старого скла і поклейки нового - 250 грн.; арматурно - рихтувальні роботи по ремонту заднього лівого крила - 500 грн.; фарбування заднього лівого крила - 630 грн.; матеріали для фарбування заднього лівого крила -1370 грн. Всього на загальну суму 7550 грн. 00 коп.

Разом з тим, дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 27.08.2016 року, складеного слідчим Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 (а.с. 13 кримінального провадження № 0000065 від 03.10.2016 року), пошкодження даху автомобіля не зафіксовано.

За вказаних обставин, позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення (з вирахуванням суми ремонту за пошкодження даху автомобіля: 7550 800 680 1600) та з відповідача на користь позивача слід стягнути 4470 грн. 00 коп. заподіяних матеріальних збитків.

Посилання відповідача про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки в його діях відсутній склад злочинів, передбачених ст.ст. 296, 194 КК України та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд не приймає до уваги, оскільки дослідженими матеріалами цивільної справи та кримінального провадження № 0000065 від 03.10.2016 року, встановлено спричинення саме його діями матеріальної шкоди позивачу.

Крім цього, підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено, що позивачу, як власнику автомобіля внаслідок його пошкодження заподіяно моральну шкоду, яка полягає у спричиненні дискомфорту та певних душевних стражданнях, а тому в рахунок відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності та співрозмірності стягує з відповідача 1000 грн.

Оскільки позов задоволено частково, судові витрати слід присудити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, а саме у розмірі 557,90 гривень (1280 грн. (640 грн. судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру + 640 грн. судовий збір за подання до суду позовної заяви не майнового характеру) х 5470 грн. (сума, що підлягає стягненню з відповідача) / 12 550грн. (сума, яку просив позивач стягнути з відповідача).

Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 557,90 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166,1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 4470 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. 00коп.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 557 грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.03.2018.

Суддя Н.Г. Гринь