№ 207/3092/17
№ 2/207/72/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Тюлюнової В.Г.

при секретарі - Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 15.05.1999 року. Шлюб перший. Мають двох дітей, один з яких, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітня. Вважає, що сім'я розпалась, тому що він зустрів іншу жінку, з якою бажає створити сім'ю.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що не заперечує щоб неповнолітня дитина жила з матір'ю, питання розподілу майна, житла будуть вирішувати в окремому провадженні. Витрати, пов'язані з розглядом справи, судовий збір 640 грн., який сплатив при зверненні до суду, просить покласти на нього, тому що діти будуть проживати з матір'ю.

Відповідачка позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, пояснила, що вважає винним в розпаді сім'ї чоловіка, який залишив її з дітьми ради іншої жінки. Питання розподілу спільного майна вона вважає, що будуть вирішувати без допомоги суду. Не вважає себе винною в розпаді сім'ї. Просить судові витрати стягувати з позивача, залишити після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у шлюбі з 15 травня 1999 року. Шлюб у них перший. Зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких,донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду з 2017 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини. Сторони підтвердили в судовому засіданні, що з листопада 2017 року вони не підтримують шлюбні відносини і проживають окремо.

Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирились. Відповідачка не бажає прощати позивача , який їй зрадив. Позивач стверджує, що має наміри створити сім'ю з іншою жінкою. Питання розподілу житла, майна будуть вирішувати в окремому провадженні. Знаходять спільну мову у питаннях виховання дітей, які залишаються з матір'ю, проти чого не заперечує батько. Позивач просить стягувати судовий збір з нього. Відповідачка не бажає змінювати прізвище після розірвання шлюбу.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-268 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 травня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №197, які мають від шлюбу одну неповнолітню дитину, на утримання якої за рішенням суду з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти, питання розподілу майна, житла будуть вирішуватись в окремому провадженні, розірвати.

Витрати, пов'язані з розглядом справи,судовий збір у розмірі 640 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача за його згодою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова