Справа № 219/1024/18
Провадження №2-н/219/139/2018
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07 лютого 2018 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Брежнев О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду із заявою до боржника про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України, прийнятому 03 жовтня 2017 року, визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначений вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, в тому числі передбачено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4); заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.5).

Аналогічний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ про стягнення аліментів, передбачений і Сімейним Кодексом України, а саме частиною 5 статті 183 та ч.3 ст.184, відповідно до яких, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявлена вимога щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 є вимогою про стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_1, яка продовжує навчання, а не стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття.

А відтак, вищевказані вимоги не входять до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначених ст.161 ЦПК України, прийнятому 03 жовтня 2017 року.

Також, відповідно до вимог ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, що продовжують навчання, вирішується в позовному порядку, а тому вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає статті 161 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст.166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 165, 353-354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) за порядком передбаченим ст. 355 ЦПК України та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.А. Брежнев