Справа № 229/3927/18
Провадження №2/229/1075/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 р. м.Дружківка

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачка є його дочкою. Приблизно у 2011-2012 р.р. вона виїхала за межі України до Російської Федерації, де мешкає зараз в м.Курськ, отримала громадянство.

З часу коли донька виїхала з будинку, вона не приїжджала. Свої речі в будинку не зберігає, за комунальні послуги не сплачує.

Він змушений сплачувати комунальні послуги й за доньку, та на даний час позбавлений можливості оформити субсидію.

21 вересня 2018року ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі і визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання позивач не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву через електронну форму звернення громадян про розгляд справи у її відсутність позов визнає. (а.с.32).

Суд, прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 з 02.04.1996 року (а.с.4-10).

Довідкою про склад сім'ї № 3319 від 22.08.2018р., довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради № 16/4414/14 від 07.09.2018 року підтверджується реєстрація відповідача ОСОБА_3 з 13.07.1998 року в будинку позивача. Відповідач була зареєстрована в будинку, як член сім'ї позивача, оскільки є його донькою (а.с.12,19).

Фактично, в зазначеному будинку відповідач ОСОБА_3 не мешкає з 2012 року, що підтверджується Актом обстеження будинку від 13 серпня 2018 року, який складено головою територіального комітету мікрорайону № 19 «Горняк» , а також визнається відповідачем.

Крім того, копією паспорта відповідача, який виданий їй 26.12.2016року, підтверджується, що вона є громадянкою Російської Федерації, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 03.04.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратила право користування житлом в будинку, який розташований по АДРЕСА_1, оскільки за вказаною адресою вона відсутня без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Суд вважає, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Відповідача покинула будинок добровільно, перешкод у користуванні будинком з боку позивача не відбувалося.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_3 такою, що втратила право користування будинком позивача.

Керуючись ст.ст. 2,11,12,13,76-81, 259,263-265,268, 273,279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1, до ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. Л. Панова