П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: головуючий суддя Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2017 року ухваленого в складі судді Незнамової І.М. в справі №565/1565/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Дельта Банк" про визнання порушення права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміна правовідношення, стягнення нарахованих відсотків на банківський вклад, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, нарахування пені за невиконані платіжні доручення, стягнення реальних збитків, -

В С Т А Н О В И Л А :

11 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду, а в подальшому 23 листопада 2015 року уточнила позов до ПАТ "Дельта Банк", в якому просить: визнати дії відповідача порушенням права приватної власності, визнати порушення права споживача; внести зміни до депозитних договорів №№ 016-17520-241213, 015-17520-241213, 014-17520-241213, 002-17520-241213, 005-17518-030913, 001-17518-030913, 002-17518-030913, 003-17518-030913, 005-17518-110713, 007-17518-030913, 004-17507-260713, 003-17507-260713, 006-17519-291013, 005-17519-291013: до п.1.4 - процентна ставка з 17.07.2014 року на суму вкладу становить облікову ставку НБУ - відповідно до п.1 ст.1061 ЦК України, п.1.3 доповнити - строк залучення вкладу подовжується до повного повернення коштів банком вкладнику; стягнути із відповідача на користь позивача проценти за користування чужими коштами, 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 16,75 доларів США та 1277,67 євро; стягнути пеню за невиконання платежу, платежів 23,27 доларів США та 1835,99 євро.; стягнути витрати, здійснені позивачем для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) в сумі 12638,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно зазначених вище депозитних договорів строкових банківських вкладів в іноземній валюті позивач розмістив, а відповідач прийняв грошові суми вкладів на умовах даних договорів. Після закінчення терміну депозитів позивач витребував депозити та нараховані відсотки, однак ПАТ «Дельта Банк» порушив умови всіх договорів, незаконно не повернув депозити, не надав жодної відповіді. Порушення умов договорів у виді невиконання зобов'язань відповідачем, ОСОБА_1 вважає істотними та такими, що дають підставу для їх зміни. Позивач навела у позовній заяві розрахунок процентів по депозитах та відповідальності за невиконання грошового зобов'язання у виді 3% річних, починаючи із 09.10.2014 року до 03.03.2015 року, на загальні суми 1277,67 євро та 16,75 доларів США. Покликаючись на п.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» позивач здійснила розрахунок пені за прострочення платежу за платіжними дорученнями №1 та №2, на загальну суму 46228,44 грн. Посилається позивач і на те, що вона проживає у м. Кузнецовськ Рівненської області і змушена була неодноразово відвідувати відділення відповідача у м.Рівне для часткового отримання своїх коштів у межах сум валютних обмежень. Тому, позивач вважає, що зазнала реальних витрат на проїзд, відрив від звичайних занять (зарплата), відрядні витрати, на загальну суму 12638,84 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Дельта Банк" про визнання порушення права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміна правовідношення, стягнення нарахованих відсотків на банківський вклад, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, нарахування пені за невиконані платіжні доручення, стягнення реальних збитків.

У поданій 10.01.2017 року на вказане рішення апеляційній скарзі від 05.01.2017 року ОСОБА_1 вважає його протиправним. В поданому 13.03.2017 року доповненні від 08.03.2017 року до апеляційної скарги від 05.01.2017 року вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що частково позовні вимоги не підлягають мораторію, судом не досліджувались позовні вимоги в цій частині. Крім того, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах, що виникли до введення тимчасової адміністрації, подання ОСОБА_1 заяви - кредитора, що містяться в матеріалах справи.

Зазначає про невиконання норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що містять прямі, до розгляду даної справи, вказівки при ліквідації банку, роз'яснення судом правових норм позивачці.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

15 грудня 2017 року набирала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб порушеного права не відновлює право, не припиняє правопорушення та не запобігає правопорушенню і розглянув справу в межах заявлених позовних вимог. Місцевим судом не встановлено винятковості обставин, які б дали суду підстави для зміни договорів в частині зазначеній в позові. Крім того, суд зазначив, що оскільки щодо ПАТ «Дельта Банк» розпочато процедуру ліквідації банку, то це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Такі висновки місцевого суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено місцевим судом та не заперечується сторонами в справі між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено ряд депозитних договорів зазначених вище.

Відповідно до ч.3 ст.1060 та ст.526 ЦК України, за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Банк не виконав своїх зобов'язань та не повернув позивачці депозитні кошти. Як вбачається з позиції банку в зв'язку з запровадженням з 3 березня 2015 року тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, або на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згода банку на розірвання договорів відсутня, а введення тимчасової адміністрації та в подальшому введення процедури ліквідації банку не є істотним порушенням зі сторони банку в розумінні ст.651, 652 ЦК України.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних та з 03.03.2015 року розпочата процедура виведення банку з ринку.

Постановою Правління НБУ від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до п.6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст.36 цього ж Закону № 4452-VI, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Оскільки, щодо ПАТ «Дельта Банк» розпочато процедуру ліквідації банку, то місцевий суд дійшов вірного висновку, що це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та обґрунтовано відмовив і в частині вимог про стягнення коштів.

Позиція місцевого суду узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року (справа №6-2001цс15) .

Отже аргументи наведені апелянтом спростовуються доказами наявними в справі та зазначеними нормами Закону № 4452-VI, який є спеціальним та підлягає до застосування.

Оскільки рішення місцевого суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ньому, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381,382 383,384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 лютого 2018 року.

Головуючий: Судді: