Провадження № 2/127/5172/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 травня 2011 року він зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_4

07.06.2016 року шлюб був розірваний, свідоцтво про розірвання шлюбу № 097606, серія І-АМ видане 21.06.2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,актовий запис №198.

За час проживання в шлюбі ними за спільні кошти подружжя була придбана трикімнатна квартира за адресою: м. Вінниця, вул. Червоноармійська (нині Стрілецька)АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу від 24.10.2013 р. був оформлений на ОСОБА_2

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 переїхав проживати в іншу квартиру.

В квартирі залишилася проживати ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_2 не визнає право позивача на квартиру, він вимушений звернутися за захистом свого права до суду.

Крім кватири за час спільного проживання ОСОБА_1 зазначає про майно, яке було придбано в шлюбі:

-Телевізор «LED LG 42LA» 8000 грн.;

-Холодильник «Gorenje RK 68 syх2» - 5800 грн.;

-Пральна машина «Whirlpool AWE 7515» - 2 700 грн.;

-Мікрохвильова піч «Samsung СЕ -2738 NR»- 1600грн.;

-Меблі кімнатна стінка для вітальні 9 000 грн.;

-Кава машина електрична - 500,0 грн.;

-Шафа для посуду 3 380 грн.;

-Стіл «Селім» - 1 530 грн.;

-Диван та крісла шкіряні «Мадрид» - 20 000 грн.;

-Меблі для спальні «Олівє» (ліжко, комод, шафа, тумбочка) 15 000 грн.;

-Крісло шкіряне на колесах 2 000 грн.;

-Шафа для книжок 1550 грн.;

-Компютерний стіл 2 000 грн.;

-Письмовий стіл 1 000 грн.;

-Стілець шкіряний - 1000 грн.

-Принтер «Canon MG5240» - 2 000 грн.

Всього на 77 060 грн.

Просить суд виділити йому таке майно:

-Телевізор «LED LG 42LA» 8000 грн.;

-Холодильник «Gorenje RK 68 syх2» 5800 грн.;

-Пральна машина «Whirlpool AWE 7515» 2 700 грн.;

-Крісло шкіряне на колесах 2 000 грн.;

-Шафа для книжок 1550 грн.;

-Компютерний стіл 2 000 грн.;

-Принтер «Canon MG5240» - 2 000 грн.

Всього на суму 24 050 грн.

Крім того, позивач просить визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 (Стрілецька) в м. Вінниці.

Вартість ? частки квартири позивач зазначає 265 655 грн.

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 вона визнає частково, лише в частині поділу майна, яке дійсно є спільною сумісною власністю подружжя.

Зазначає, що квартиру вони не могли придбати за спільні кошти подружжя, оскільки коштів на придбання квартири у них не було.

Посилається на те, що позивач в позовній заяві не зазначає джерело коштів, за які куплена квартира.

В позовній заяві ОСОБА_3 посилається на розяснення Верховного Суду України про застосування норм ст. 60 СК України.

Верховний суд зазначає, що застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але і той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:

1.Час набуття майна;

2.Кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає зазначеним критеріям.

У звязку з викладеним у разі придбання майна хоч і в період шлюбу, але за особисті кошти одного із подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року).

ОСОБА_3 зазначає, що на час придбання квартири 24.10.2013 року у них з позивачем грошей на квартиру не було. Гроші на купівлю квартири їй дали її батьки в борг при умові повернення боргу.

ОСОБА_1 був добре обізнаний про джерело коштів, які були сплачені за договором купівлі-продажу.

Після укладення договору купівлі-продажу вони з позивачем вселилися в квартиру і мешкали до моменту залишення квартири ОСОБА_1 і вселення з іншою жінкою в однокімнатну квартиру в цьому ж будинку.

Боргом він не цікавився, участі в погашенні боргу не приймав, вважав себе вільним від зобовязань.

ОСОБА_3 він заявляв, що до квартири немає відношення.

ОСОБА_1 залишив квартиру і перейшов проживати в іншу квартиру в цьому ж будинку, вступив у фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, тому ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1 права на квартиру немає.

Стосовно майна предметів домашнього вжитку, а також техніки ОСОБА_3 зазначила таке:

Мікрохвильова піч «Samsung СЕ -2738 NR» і кава машина електрична придбані нею до шлюбу і є її особистим майном.

Телевізор «LED LG 42LA» придбаний ними за 8887грн.

Холодильник «Gorenje RK 68 syх2» вартістю - 8000 грн. купив батько позивача.

Пральна машина «Whirlpool AWE 7515» вартістю 2 700 грн.; м еблі для спальні (ліжко, дві тумби, трюмо, шафа 4 дверна, матрац) придбані за фінансовою допомогою її батьків, вартість 18 142 грн.

Придбано спільно :

стіл «Селім» вартістю 1500 грн.;

Кресло «Марсель НВ» вартістю 1620 грн.;

стілець «Samba» вартістю 588 грн.;

шафа для книг вартістю 1550 грн.;

компютерний стіл вартістю 2000 грн.;

письмовий стіл вартістю 1000 грн.;

принтер «Canon MG5240» вартістю 2000 грн.;

велотренажер Energy FitGB1206 вартістю 5000 грн.;

цифрова фотокамера Nikon D3100 вартістю 3 661 грн.;

компютер «Asus М4А88Т-V-EVO 880/SB710,AM3, 5.2 GT/s,DDR3,HD4250, 2хPCI-Eх, SATA3, eSATA, IDE, RAID» вартістю 10 000 грн.

Вартість майна , яке є спільною власністю складає 66 648 грн.

Це майно придбано частково на кошти, які вони отримали в подарунок на весілля, а саме 14 850 грн.

Перелік цих подарунків складав ОСОБА_1

Крім того, більша частина коштів на придбання майна була надана її батьками безоплатно.

Відповідач просить виділити їй таке майно:

Телевізор «LED LG 42LA» придбаний за 8887грн.;

Пральна машина «Whirlpool AWE 7515» вартістю 2 700 грн.;

Меблі для спальні (ліжко, дві тумби, трюмо, шафа 4 дверна, матрац) придбані за фінансовою допомогою батьків, вартістю 18 142 грн.;

принтер «Canon MG5240» вартістю 2000 грн.;

цифрова фотокамера Nikon D3100 вартістю 3 661 грн.;

Всього на суму 35 390 грн.

А ОСОБА_1 виділити майно:

Холодильник «Gorenje RK 68 syх2» вартістю - 8000 грн.;

Стіл «Селім» вартістю 1500 грн.;

Кресло «Марсель НВ» вартістю 1620 грн.;

Стілець «Samba» вартістю 588 грн.;

Шафа для книг вартістю 1550 грн.;

Компютерний стіл вартістю 2000грн.;

Письмовий стіл вартістю 1000 грн.;

Велотренажер Energy FitGB1206 вартістю 5000 грн.;

компютер «Asus М4А88Т-V-EVO 880/SB710,AM3, 5.2 GT/s,DDR3,HD4250, 2хPCI-Eх, SATA3, eSATA, IDE, RAID» вартістю 10 000 грн.

Всього на суму 31 258 грн.

Різницю вартості часток майна вона згодна сплатити.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, позовні вимоги відповідача ОСОБА_3 щодо визнання права приватної власності на квартиру не визнали. Суду пояснили, що дійсно у сторін грошей на придбання квартири не було, батьки ОСОБА_1 з особистих заощаджень дали кошти на купівлю квартири в розмірі еквівалентно 15 000 доларів США, а також батьки отримали в борг від троюрідної сестри матері ОСОБА_1 20 000 доларів США. Про борг батьків ОСОБА_3 нічого не пояснювали..

Представник відповідача-позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що заперечення ОСОБА_1 та його представника не можуть бути взяті до уваги відносно боргових зобовязань перед троюрідною сестрою його матері ОСОБА_5 В своїй позовній заяві позивач зазначив, що квартира куплена на спільні кошти подружжя, джерело коштів він не зазначав, після предявлення відповідачем позову, в своїх запереченнях на позов позивач та представник стали стверджувати, про те, що батьки позивача дали кошти еквівалентно 15 000 доларів США, не надаючи доказів наявності цих грошей у батьків. Крім того, надали суду розписку, яку склала мати ОСОБА_1 про те, що нібито вона у громадянки ОСОБА_6 ОСОБА_5 позичила 20 000 доларів США і в обґрунтування своїх пояснень позивач дав копію першої сторінки паспорту ОСОБА_5. Представник ОСОБА_1 надав суду як доказ копію договору купівлі-продажу квартири на користь третьої особи не завірену належним чином, незасвідчену в порядку, встановленому ст. 95 ЦПК України.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 дали показання про те, що вони добре знають батьків ОСОБА_3 До них звернулась ОСОБА_9 з проханням дати в борг гроші, так як купують квартиру для дочки, яка у них одна і про яку вони постійно турбуються.

Свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що вона займається бізнесом, і у неї є кошти. ОСОБА_9 вона знає давно, а також знає її чоловіка, вони порядні люди, ОСОБА_9 попросила позичити їм 150 000 грн., для купівлі квартири для дочки. ОСОБА_9 склала розписку на позичені гроші. При сплаті боргу вона повернула розписку, в якій зазначила, що гроші отримала.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що він займається будівництвом, гроші він дав в борг ОСОБА_9, яку знає добре і протягом десятків років, охарактеризував її як порядну людину. В борг він надав гроші 10.10.2013 року 50 000 грн., які вона повернула до 10.10.2015 року.

Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що вона матір ОСОБА_1 Після укладення шлюбу сторони два місяці мешкали з ними батьками ОСОБА_1Л,, потім стали винаймати квартиру. Виникло питання придбання квартири для дітей. В свідка з чоловіком були заощадження 12 тис. доларів США, які вони передали на квартиру. Сестра свідка ОСОБА_5 мешкає в м. Санкт-Петербург, продала квартиру і позичила свідку 20 тис. доларів США в липні-серпні 2013 р. в м. Туапсе, де вони разом з дітьми відпочивали у родичів. Ці кошти свідок витратила для купівлі квартири. Свідок ОСОБА_9 дала показання суду про те, що ОСОБА_3 її єдина дочка, про яку вони з чоловіком дуже піклуються. Коли вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_1, вони прийняли його в сім'ю як сина, допомагали їм матеріально. З початку вони винаймали квартиру. У вересні 2013 року мати ОСОБА_1 повідомила, що продається квартира в будинку, де вони проживають але попередила, що грошей у них немає, на квартиру грошей вони дати не можуть. Діти : ОСОБА_3 і ОСОБА_1 грошей зовсім не мали, тому вона з чоловіком та її батьками, вирішили дати гроші на купівлю квартири. При укладенні договору купівлі-продажу ОСОБА_1 заявив, що він порядний чоловік, ніколи не буде претендувати на квартиру. При розлученні він писав заяву, в якій зазначив, що матеріальних претензій до ОСОБА_2 немає. 100 000 грн. свідку з чоловіком повернула дочка ОСОБА_3 Л,В. зі своїм теперішнім чоловіком, 50 000 грн. вони зобовязалися повернути в 2018 році. Мати ОСОБА_1Л, про якийсь борг у громадянки ОСОБА_6 жодних розмов не вела і цього не було, оскільки участі в купівлі квартири вони не приймали.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 за таких підстав.

15.05.2011 року сторони зареєстрували шлюб.1

07.06.2016 року шлюб був розірваний, свідоцтво про розірвання шлюбу № 097606, серія І-АМ видане 21.06.2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,актовий запис №198.

В судовому засіданні встановлено, що грошей на купівлю квартири у жодної із сторін не було.

Положеннями ст. ст. 57,60 СК України встановлено загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

майно набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;

майно набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересу подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Підстави набуття спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставою виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не лише фактом придбання його за час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування ст. 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен встановити не лише факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя.

Встановивши, що до придбання квартири сторони перебували у шлюбі протягом двох років, обидва визнали в судовому засіданні про відсутність грошей на придбання квартири, та оцінюючи, крім договору позики від 20.10.2013 року за 4 дні до укладення договору купівлі-продажу квартири, а також показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9 та розписки про надання ОСОБА_2 позики, суд застосовуючи норми статті 57, 60 СК України, дійшов висновку про придбання спірної квартири за особисті кошти ОСОБА_2

Одночасно суд на підставі ст. 65 СК України визнав отриману ОСОБА_2

(ОСОБА_3) Л.В. боргову суму її особистим боргом, врахувавши, що позивач ОСОБА_1 згоди на укладення договору позики не давав, в судовому засіданні підтвердив, що він відмовляється сплачувати борг.

З огляду на встановлення фактичних обставин, суд застосував норми матеріального права ст. ст.. 57, 60 СК України, визначивши правовий статус квартири приватною особистою власністю ОСОБА_2 (постанова Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, справа № 6-612 цс15)

Суд не приймає до уваги пояснення позивача та його представника про те, що у батьків позивача були заощадження в розмірі 15 000 доларів США.

Свідок ОСОБА_10 (мати позивача ОСОБА_1Л.) дала показання про те, що у них з чоловіком були заощадження біля 12 000 доларів США.

Підтвердити наявність цих грошей вона не може.

Свідок дала показання про те, що вона отримала 20 000 доларів США в борг, коли їздила з чоловіком в 2013 році в м. Туапсе Російської Федерації, там зустрілася зі своєю сестрою ОСОБА_5, яка позичила їй 20 000 доларів США.

Підтвердити передачу коштів для купівлі квартири свідок ОСОБА_10 не може.

Документи, які надані позивачем ОСОБА_1, а саме копія першої сторінки паспорта ОСОБА_5, копія договору купівлі-продажу на користь третьої особи, свідоцтво про державну реєстрацію права суд відповідно до ст. 95 ЦПК України до уваги прийняти не може, оскільки вони не засвідчені належним чином.

Інших підтверджень передачі коштів немає.

Свідок ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 підтвердили в судовому засіданні, що кожен з них дав в борг ОСОБА_9 на купівлю квартири гроші в сумі 150 000 грн. та 50 0000 грн. 10 жовтня 2013 року.

Гроші їм повернула ОСОБА_9

Договір боргу вони оформили в письмовому виді, розписки надані суду.

З розписки, наданої суду ОСОБА_3 вбачається, що вона повернула кошти в розмірі 100 000 грн. боргу своїм батькам.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1Л, відмовляється сплачувати борг. Крім того, вважаючи себе власником, залишив квартиру і став проживати в іншій квартирі, створив нову сім'ю.

Стосовно майна предметів домашнього вжитку і техніки суд встановив наявність такого майна на час припинення шлюбу:

- Телевізор «LED LG 42LA» вартістю 8887 грн. (рахунок фактура № ЭЛ5 006665 від 31.12.2013р.;

- Холодильник «Gorenje RK 68 syх2» вартістю - 8000 грн.;

- Пральна машина «Whirlpool AWE 7515» вартістю 2 700 грн.;

- Меблі для спальні (ліжко, дві тумби, трюмо, шафа 4 дверна, матрац) товарний чек від 06.12.2013 р. на 18 142 грн.

- Стіл «Селім» вартістю 1500 грн.;.

- Кресло «Марсель НВ» товарний чек № 5 від 22.12.2013 р. вартістю -1620 грн.;

- стілець «Samba» (товарний чек № 5 від 22.12.2013 р.) вартістю 588 грн.;

- шафа для книг вартістю 1550 грн.;

- компютерний стіл вартістю 2000 грн.;

- письмовий стіл вартістю 1000 грн.;

- принтер «Canon MG 5240» вартістю 2000 грн.;

- велотренажер Energy FitGB 1206 вартістю 5000 грн.;

- цифрова фотокамера Nikon D3100 товарний чек від 8 липня 2013 року вартістю 3 661 грн.;

- компютер «Asus М4А88Т-V-EVO 880/SB710,AM3, 5.2 GT/s,DDR3,HD4250, 2хPCI-Eх, SATA3, eSATA, IDE, RAID» вартістю 10 000 грн.

Всього на 66 648 грн.

Відповідно до ст. 70 СК України розмір часток майна кожного складає 33 324 грн.

Суд вважає, що поділ майна належить провести таким чином.

Виділити на праві приватної власності ОСОБА_1 таке майно:

-Холодильник «Gorenje RK 68 syх2» вартістю - 8000 грн.;

-Стіл «Селім» вартістю 1500 грн.;

- Кресло «Марсель НВ» вартістю 1620 грн.;

-стілець «Samba» вартістю 588 грн.;

-шафа для книг вартістю 1550 грн.;

-компютерний стіл вартістю 2000 грн.;

-письмовий стіл вартістю 1000 грн.;

-велотренажер Energy Fit GB 1206 вартістю 5000 грн.;

-компютер «Asus М4А88Т-V-EVO 880/SB710,AM3, 5.2 GT/s,DDR3,HD4250, 2хPCI-Eх, SATA3, eSATA, IDE, RAID» вартістю 10 000 грн.;

-цифрова фотокамера Nikon D3100( товарний чек від 8 липня 2013 року) вартістю 3 661 грн.,

Всього на суму 34 919 грн.

Різницю у вартості часток в розмірі 1595 грн. стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

Виділити на праві приватної власності ОСОБА_3 таке майно:

-Телевізор «LED LG 42LA» вартістю 8887 грн.;

-Пральна машина «Whirlpool AWE 7515» вартістю 2 700 грн.;

-Меблі для спальні (ліжко, дві тумби, трюмо, шафа 4 дверна, матрац) вартістю 18 142 грн.;

-принтер «Canon MG5240» вартістю 2000 грн.

Всього на суму 31 729 грн.

Оскільки ОСОБА_3 з майна домашнього вжитку та техніки виділено майна на суму 31729 грн.. а ОСОБА_1 на суму 34919 грн., різниця в частках 33324 грн. 31729 грн. = 1595 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 Д,Л, на користь ОСОБА_3 Л,В.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК Украї ни.

Керуючись ст. ст. 57,60, 61, 70, 71 СК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 на праві приватної власності таке майно:

-Холодильник «Gorenje RK 68 syх2» вартістю - 8000 грн.;

-Кресло «Марсель НВ» вартістю 1620 грн.;

-шафа для книг вартістю 1550 грн.;

-компютерний стіл вартістю 2000 грн.;

Всього на суму 13170 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 (бувша Червоноармійська) в м. Вінниці.

Виділити ОСОБА_3 на праві приватної власності таке майно:

-Телевізор «LED LG 42LA» вартістю 8887грн.

-Пральна машина «Whirlpool AWE 7515» вартістю 2 700 грн.

-Меблі для спальні (ліжко, дві тумби, трюмо, шафа 4 дверна, матрац) вартістю 18 142 грн.

-принтер «Canon MG 5240» вартістю 2000 грн.,

Всього на суму 31 729 грн.

Виділити ОСОБА_1 на праві приватної власності таке майно :

-Стілець «Samba» вартістю 588 грн.,

-Стіл «Селім» вартістю 1500 грн.

-письмовий стіл вартістю 1000 грн.;

-велотренажер Energy Fit GB 1206 вартістю 5000 грн.;

-компютер «Asus М4А88Т-V-EVO 880/SB710,AM3, 5.2 GT/s,DDR3,HD4250, 2хPCI-Eх, SATA3, eSATA, IDE, RAID» вартістю 10 000 грн.;

-- цифрова фотокамера Nikon D 3100 вартістю 3 661 грн.

Всього на суму 21749 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування різниці вартості часток майна в сумі 1595 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України повні відомості про учасників справи :

Позивач-відповідач ОСОБА_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

Відповідач-позивач ОСОБА_3, адреса місця проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2

Повне рішення складено 22.03.2018 р.

Суддя