Справа № 360/2290/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона являється власницею житлового будинку АДРЕСА_2 в якому з 09 листопада 2002 року зареєстрована, але з вересня 2016 року не проживає її невістка - відповідачка ОСОБА_2

Оскільки відповідачка зареєстрована, але з вересня 2016 року у зазначеному будинку не проживає, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, остання проживає за іншою адресою: АДРЕСА_1, то просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням, та примусово зняти її /відповідачку/ з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу розглядати без її участі.

Відповідачка в судове засідання також не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивачка являється власником будинку АДРЕСА_2 в якому з 09 листопада 2002 року значиться зареєстрованою, але з вересня 2016 року не проживає невістка позивачки - відповідачка ОСОБА_2, що підтверджується копією будинкової книги, актом обстеження житлових умов, складеним за участю депутата Немішаївської селищної ради Бородянського району від 11 жовтня 2017 року, довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області /а.с. 5-15,19/.

Враховуючи положення, передбачені ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім»ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, як вбачається з акту депутата Немішаївської селищної ради від 11 жовтня 2017 року, і відповідачка жодних заперечень щодо цього суду не надала, остання не проживає у будинку позивачки з вересня 2016 року, тобто більше року, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позов, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим будинком АДРЕСА_2

Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02 березня 2016 року, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Так як зняття з реєстрації місця проживання належить до компетенції органу реєстрації - виконавчого органу селищної ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної селищної ради, в даному випадку - виконкому Немішаївської селищної ради Бородянського району, то в іншій частині в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.150,156 ЖК України, ст.405 ЦК України, 10-13,206,259,263-265,268 ЦПК України, п. 3 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02 березня 2016 року, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим будинком АДРЕСА_2

В іншій частині в позові відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Київської області.

Повне рішення суду складено 08 лютого 2018 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч