Справа № 211/2744/18
Провадження № 8/211/9/18
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового наказу

за нововиявленими обставинами

09 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,

заявника - ОСОБА_1, представника заявника - ОСОБА_2, стягувача - ОСОБА_3, представника стягувача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами по справі №211/2744/18 виданого 06 липня 2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою посилаючись на те, що вважає судовий наказ незаконним, оскільки при його отриманні стягував надав довідку № 5 від 05.06.2018 р., видану вуличним комітетом № 29, що нібито-то їх син ОСОБА_6 мешкає разом з батьком по вул. Кубанська, буд. 90 м. Кривого Рогу,ж хоча насправді це не відповідає дійсності, оскільки вони з батьком дитини домовилися про те, що їх син буде мешкати по черзі з батьками, поки не буде розглянуто їх питання про розірвання шлюбу, тому довідка є неправдивою. Вона підготувала позов до суду про визначення місця проживання сина ОСОБА_6 разом з нею та має значну кількість свідків, які можуть підтвердити факт її участі в матеріальному утриманні дитини та проживання дитини у неї. З початку червня 2018 року ОСОБА_3 не дає їй можливість спілкуватися з сином, що підтверджується її зверненням до поліції, тому просить скасувати судовий наказ.

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_2 підтримали вимоги заяви та наполягали на її задоволенні.

Стягувач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, оскільки остання не вказала на нововиявлені обставини у своїй заяві.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Частина 5 статті 161 ЦПК України передбачає право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, якщо ця вимога не повязана з встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як встановлено судом, 06 липня 2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу по справі № 211/2744/18, винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до його повноліття, на користь батька ОСОБА_3, починаючи стягнення з 15 червня 2018 року.

Відповідно до частини 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Саме такі роз'яснення викладені в Постанові Пленуму ВССУ №4 від 30 березня 2012 року.

При цьому необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку (постанова Верховного Суду від 05 березня 2018 року по справі № 621/1787/16-ц).

Заявником в якості обґрунтування заяви надано копію відповіді Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20 червня 2018 р. на її звернення щодо перешкод ОСОБА_3 їй у спілкуванні з сином ОСОБА_6.

Крім того заявником зазначено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за її позовом про визначення місця проживання дитини з нею.

Однак докази, на які посилається ОСОБА_1 є саме новими доказами, а не доказами, які підтверджують нововиявлені обставини.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v.RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки судом не може бути прийнято зазначені заявником документи в якості належних та допустимих доказів як підставу для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами з вищезазначених мотивів, з врахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про поворот виконання судового наказу та повернення боржнику стягнутих сум.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 423-429 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та залишити в силі судовий наказ від 06 липня 2018 року по справі №211/2744/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2018 року.

Суддя Д.М.Ніколенко