Справа № 401/1529/18
Провадження № 2/401/856/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Кадигроб С.М.

за участю секретаря судового засідання - Федоренко О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник-1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Господарник-1» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання багатоквартирного будинку №2, у якому він є власником квартири №255, а також споруд і прибудинкової території по вулиці Робітничій в місті Світловодську Кіровоградської області в сумі 7840 грн. 00 коп.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що ОСОБА_2 являється власником квартири №255 в багатоквартирному будинку №2 по вул.Робітничій в м.Світловодськ, який знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Господарник-1». На ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок за №407255, він користується послугами товариства, проте укласти договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території відмовляється. Станом на 01 лютого 2018 року заборгованість ОСОБА_2 перед товариством становить 7480 грн. 00 коп. Товариство неодноразово пропонувало ОСОБА_2 сплатити зазначену заборгованість шляхом часткового погашення, однак пропозиції залишалися без виконання, хоча останній і сплачував за надані послуги тоді, коли йому надавалася субсидія, що вказує на його згоду з існуючими тарифами за вказані послуги. В звязку з чим, товариство вимушене звернутися до суду з даним позовом.

Разом з позовом до суду позивачем подано заяву про поновлення позовної давності, для звернення з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, яка виникла з січня 2013 року. Обгрунтовує дане клопотання тим, що у товариства в звязку з його тяжким фінансовим становищем, не вистачало коштів для звернення до суду, оскільки необхідно оплачувати чималий розмір судового збору.

Ухвалою від 04 липня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження за участю сторін, надано відповідачу час для подання відзиву на позов.

Відповідач скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, та 18 липня 2018 року подав до суду відзив на позов.

У відзиві просить відмовити ТОВ «Господарник-1» в поновленні строків позовної давності та відмовити в стягненні з нього боргу в сумі 7480 грн., через їх безпідставність та недоведеність. В обґрунтуванні своїх заперечень проти позову посилається на те, що укласти договір про надання житлово-комунальних послуг ТОВ «Господарник-1» йому не пропонувало, хоча ініціатором укладення його повинно бути підприємство, що надає послуги, а не споживач. Через неналежне виконання своїх обовязків товариством, він регулярно сплачував кошти лише в сумі 10 грн. 55 коп. за місяць. Жодного повідомлення про зміну вартості послуг товариства він не отримував. 27 червня 2008 року Світловодським міськрайонним судом винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь товариства за отриманні послуги боргу в розмірі 1765 грн. 78 коп., який на підставі його заяви був скасований 21 липня 2008 року. 20 вересня 2011 року Світловодським міськрайонним судом винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь товариства за отриманні послуги боргу в розмірі 4265 грн. 09 коп., який на підставі його заяви був скасований 01 листопада 2011 року. Після скасування судових наказів товариство із вимогою про стягнення заборгованості в позовному провадженні до суду не зверталося. Просив врахувати той факт, що у своїх вимогах товариство просить стягнути заборгованість починаючи з січня 2013 року, тоді як насправді загальна сума боргу в сумі 7480 грн. утворилася починаючи з квітня 2002 року по березень 2018 року. Жодних поважних причин, які б перешкоджали звернутися до суду товариству в межах строку загальної позовної давності, не надано.

Представник позивача, у відповідності до вимог ст.179 ЦПК України, правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Господарник-1» зареєстровано 08 червня 2007 року та має основний вид економічної діяльності «Комплексне обслуговування обєктів». (а.с.4)

Доказів того, що будинок №2 по вул.Робітничій в м.Світловодськ обслуговується саме ТОВ «Господарник-1» суду не надано. Проте, даний факт сторони по справі не заперечували.

ОСОБА_2, зареєстрований, фактично проживає та є власником квартири АДРЕСА_1. (а.с.5)

27 червня 2008 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДП «Господарник-1» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1765 грн. 78 коп. (а.с.30)

Ухвалою Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області від 21 липня 2008 року вищевказаний судовий наказ скасовано та розяснено стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду в позовному провадженні. (а.с.33)

20 вересня 2011 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДП «Господарник-1» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4265 грн. 09 коп. (а.с.34)

Ухвалою Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області від 01 листопада 2011 року вищевказаний судовий наказ скасовано та розяснено стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду в позовному провадженні. (а.с.37)

Доказів того, що ТОВ «Господарник-1» звертався до суду в позовному провадженні з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги за період з липня 2008 року по лютий 2018 року суду не надано. З пояснень представника позивача, наданим їм правом товариство не скористалося через тяжке фінансове становище.

З вересня 2016 року по серпень 2016 року ОСОБА_2 надано субсидію з вересня 2015 року по вересень 2015 року в сумі 70 грн. 18 коп., з жовтня 2015 року по квітень 2016 року в сумі 727 грн. 61 коп. та з листопада 2015 року по квітень 2016 року в сумі 512 грн. 33 коп. (а.с.40)

Відповідно до довідки про розмір платежів за послуги ТОВ «Господарник-1» власника ОСОБА_2, особовий рахунок 407255, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, розрахунковий період заборгованості вказано з 01 січня 2013 року до 01 лютого 2018 року включно. Загальна сума заборгованості станом на 01 лютого 2018 року становить 7480 грн. 99 коп. На початок розрахункового періоду станом на 01 січня 2013 року заборгованість за послуги становить 5565 грн. 70 коп. За нараховану послугу ОСОБА_2 регулярно сплачував кошти, але не в повному розмірі. Крім того, з 01 грудня 2015 року по 01 лютого 2018 року частково компенсувала вартість послуг держава, у вигляді надання субсидії ОСОБА_2 (а.с.6-7)

Згідно зі ст.162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що договірні відносини між сторонами по справі відсутні, проте факт надання ТОВ «Господарник-1» послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, де знаходиться квартира ОСОБА_2 не заперечується, тому не підлягає доказуванню. Послуги ОСОБА_2 оплачує частково, лише на ту суму, яка на його думку відповідає якості наданих позивачем послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території. Це підтверджується і поясненнями сторін у справі, і довідкою про заборгованість ОСОБА_2, згідно якої вбачається регулярне внесення платежів в сумі 10 грн. 55 коп. за період з 01 січня 2013 року до 01 жовтня 2015 року, та в межах сум від 23 грн. до 101 грн. на місяць, за період з 01 грудня 2015 року по 01 лютого 2018 року.

За змістом ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі за №6-43цс17.

Відповідно до ст.ст.256, 257, 259, 261 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Встановлено, що ТОВ «Господарник-1» за період з 2008 року по 2018 року двічі звертався до суду з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з ОСОБА_2 Судом виносилися судові накази про стягнення заборгованості, які за заявою ОСОБА_2 скасовані. Товариству розяснено, що для вирішення спору необхідно звертатися з відповідним позовом в позовному провадженні, проте останній не скористався своїм процесуальним правом і звернувся до суду з позовом лише в 2018 році. Єдиною причиною звернення після спливу позовної давності вказує скрутне фінансове становище підприємства, яке жодним належним та допустимим доказом не підтверджується.

Крім того, суд звертає увагу, що в чинному законодавстві відсутнє поняття «поновлення позовної давності», в заяві позивач просить стягнути заборгованість починаючи з 01 січня 2013 року, тоді як фактично просить стягнути кошти за весь час існування товариства. Оскільки, в суму загальної заборгованості включено заборгованість за попередні роки, станом на 01 січня 2013 року ця сума становить 5565 грн. 70 коп.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної даності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не вказав жодних поважних причин пропущення позовної давності, відповідач не погоджується на застосування позовної давності, а тому позовні вимоги за період з 01 січня 2013 року до 21 червня 2015 року не підлягають задоволенню.

Даний позов до суду подано 22 червня 2018 року. Тобто, суд в межах строку позовної давності вправі розглядати вимоги лише про стягнення заборгованості за послуги за період з 22 червня 2015 року до 22 червня 2018 року.

Відповідно до довідки про нарахування заборгованості, за вищевказаний період всього нараховано за надані послуги 3525 грн. 96 коп., з них: сплачено ОСОБА_2 кошти в сумі 1895 грн. 79 коп. та отримано субсидію на суму 1701 грн. 94 коп. Виходить, що у відповідача станом на 01 лютого 2018 року існує ще й переплата в сумі 71 грн. 77 коп., а заборгованість відсутня.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані та досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп., при зверненні до суду з позовом, поверненню та відшкодуванню відповідачем не підлягають, та відносяться за його рахунок.

Керуючись ст.ст.256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник-1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги повністю за безпідставністю вимог.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник-1», юридична адреса: вул.Приморська, 74, м.Світловодськ Кіровоградської області, .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 26 липня 2000 року, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2018 року.

Головуючий суддя С.М. Кадигроб

06.11.2018