Справа № 490/638/18
н/п 2-н/490/25/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

07 лютого 2018 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, з ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з дано заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів прибутку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання.

Суддя, розглянувши заяву ОСОБА_1, відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За нормами ч. ч. 1, 2 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, у даному випадку заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, проте дана вимога у порядку наказного провадження розгляду не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, з ОСОБА_2.

Згідно частиною 2 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 163, 165, 166, 258- 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу щодо вимог про стягнення з ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, з ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова