Справа № 396/311/18
Провадження № 2-о/396/19/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, заінтересовані особи Державний реєстратор Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора Кірровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вищевказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що вона 17.05.2017 року стала власником нежитлового приміщення, а саме 1/100 частини частини приміщення під номером 62, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування нежитлового приміщення, посвідченого 17.05.2017 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г.

В даному договорі помилково було зазначено її прізвище «ОСОБА_1» замість вірного «ОСОБА_1». Вказана помилка не дає можливості заявниці у повній мірі реалізувати своє право приватної власності щодо даного нежитлового приміщення, у зв'язку з цим звернулася з даною заявою до суду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд заяви у її відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав викладених в заяві, просить заяву задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, від них надійшло клопотання про розгляд даної справи у їхній відсутності, щодо задоволення позову покладаються на думку суду, чим не заперечили щодо задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову заінтересованою особою судом не встановлено.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Ст.318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В п.12 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.05.1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З цього слідує, що суду підвідомчий розгляд справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, даний факт підтверджується карткою платника податків (а.с.5-6).

Із представлених заявником матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року стала власником нежитлового приміщення, а саме 1/100 нежитлового приміщення під номером АДРЕСА_1 на підставі договору дарування нежитлового приміщення, посвідченого 17.05.2017 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г. (а.с.7-8).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87236602 від 17 травня 2017 року власником зазначено ОСОБА_3 (а.с.9).

З висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 20 лютого 2018 року, виданого Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, вбачається, що внесено зміни до відомостей актового запису, а саме прізвище ОСОБА_3 змінено на ОСОБА_1 (а.с.14).

Таким чином, виникла розбіжність у правовстановлюючих документах, через що заявниця не може реалізувати своє право приватної власності.

Факт того, що договір дарування нежитлового приміщення від 17 травня 2017 року дійсно належить ОСОБА_1 підтверджується наступним: карткою платника податків, витягом № 3527-1 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 13.12.2017 року, випиской з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №0002068 від 30.01.2018 року, а також паспортом громадянина України, в яких прізвище вірно зазначено як - «ОСОБА_1».

Підтвердження даного факту є необхідним заявниці для реалізації права розпорядження належним їй майном.

За таких обставин, суд вважає за можливе встановити юридичний факт належності особі правовстановлюючого документу, а саме те, що договір дарування нежитлового приміщення, укладений 17 травня 2017 року, посвідчений 17.05.2017 р. державним нотаріусом Новоукраїнської районної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г., дійсно належить ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10,12,81,206,258,263-265,268 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що договір дарування нежитлового приміщення укладений 17 травня 2017 року, де обдарованим є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка прийняла у дар 1/100 частину приміщення під номером 62, розташованого по АДРЕСА_1 - дійсно належить ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Головуючий: В. І. Шепетько