Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2018 р. Справа153/242/18

Провадження2-о/153/11/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Дзерина М.М.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою Комунальної установи «Ямпільської центральної районної лікарні», про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 на стаціонарне лікування в відділення легеневого туберкульозу для дорослих,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою в якій просив, надати дозвіл госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку на строк 3 місяці починаючи з дня фактичної госпіталізації до відділення легеневого туберкульозу для дорослих № 3 ( примусового лікування) на базі ВОСТМО «Фтизіатрія» з метою запобігання поширенню туберкульозу.

В обґрунтування заяви представник вказував, що ОСОБА_4 становить загрозу розповсюдження хвороби - туберкульоз та йому необхідно пройти лікування проти туберкульозу, дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря, проходити медичні огляду та обстеження. У хворого вперше виявлено туберкульоз легень в січні 2015 року. Лікування розпочав в протитуберкульозному диспансері, лікування тривало два з половиною місяці, після чого продовжував лікування амбулаторно в КУ «Ямпільска ЦРЛ» амбулаторно-контрольоване лікування. Під час амбулаторного лікування ОСОБА_4 неодноразово переривав лікування, відмовлявся від прийому препаратів. 17 листопада 2017 року був госпіталізований в обласний протитуберкульозний диспансер ВОСТМО «Фтизіатрія» у звязку з погіршенням стану. Перебував на стаціонарному лікуванні 63 дня та самовільно припинив лікування. Категорично відмовляється від лікування, хоча проінформований про свій стан та необхідність проходження курсу лікування в туберкульозному стаціонарі, чим порушує протиепідемічний режим, створюючи особливу небезпеку та загрозу для здоров'я оточуючого населення.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

ОСОБА_4 в судове засідання не викликався, оскільки відповідно до даних протитуберкульозного диспансеру в епідеміологічному відношенні хворий небезпечний для оточуючих.

Дослідивши матеріали справи та давши належну оцінку доказам, суд приходить до висновку про задоволення заяви, ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані, у тому числі дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування та проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди і обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуючись вимог протиепідемічного режиму.

За змістом ст. 346 ЦПК України, справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби.

Судом встановлено, що ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє на туберкульоз.

Відповідно до висновку Центральної лікарсько-консультативної комісії облтубдиспансера за № 45 від 06 березня 2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в ВОСТМО «ФТИЗІАТРІЯ». Пацієнт самовільно покинув стаціонарне відділення та ухиляється від лікування.

Статтею 1 Закону України «Про боротьбу із захворюванням па туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, протікає з періодичними загостреннями, рецидивами та ремісіями, вражає переважно найбідніші соціально дезадаптовапі групи населення (біженці, мігранти, особи, які перебувають в установах кримінально-виконавчої системи, особи без постійного місця проживання, алкоголіки, наркомани тощо), вимагає тривалого комплексного лікування та реабілітації хворих, негативні соціально-економічні наслідки, що спричиняються туберкульозом, дали підстави віднести цю хворобу до соціально небезпечних.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, в тому числі у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 25 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» лікування хворих на туберкульоз здійснюються під обов'язковим медичним контролем із дотриманням установлених стандартів лікування.

Хворі на заразні форми туберкульозу, в і тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення під обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу, визначеного місцевими органами виконавчої влади. Обов'язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців.

ОСОБА_5 є джерелом інфекції і становить загрозу розповсюдження хвороби, з метою запобігання поширенню туберкульозу, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Керуючись ст.ст. 343-346, 430 ЦПК України, суд -

Вирішив

Заяву Комунальної установи «Ямпільської центральної районної лікарні», про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 на стаціонарне лікування в відділення легеневого туберкульозу для дорослих - задовольнити.

Надати дозвіл госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку на строк 3 місяці починаючи з дня фактичної госпіталізації до відділення легеневого туберкульозу для дорослих № 3 ( примусового лікування) на базі ВОСТМО «Фтизіатрія» з метою запобігання поширенню туберкульозу.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання.

Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області

Суддя: М.М. Дзерин

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2