Справа № 216/6603/17
провадження №2/216/1225/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю

секретаря судового засідання: Янчук С. О.

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що фактично сімейні відносини з відповідачем припинено з травня 2017 у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сімю, що приводило до сварок, та з підстав, що відповідач після народження дитини неодноразово застосовував до позивача фізичну силу, зберігати надалі шлюб вона не бажає, після розірвання шлюбу бажає повернути своє дошлюбне прізвище «Казакова».Також позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання себе як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, посилаючись на те, що 04. 03. 2015 року народила сина ОСОБА_3, батьком якої є відповідач. Оскільки на теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, також він не надає кошти на утримання її як матері дитини до досягнення дитиною трьох років, позивач вимушена звернутись з позовом до суду.

Позивач звернулася до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за її відсутністю, задовольнити позов в повному обсязі, проводити розгляд справи без застосування технічних засобів.

Відповідач звернувся до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує шодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстрований 24 жовтня 2014 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 615, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 04 03. ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9), який мешкає разом з позивачкою. Будь-якого спору між подружжям щодо місця проживання дитини на цей час немає. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Крім того, з моменту припинення шлюбних відносин, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та утримання матері дитини до досягнення сином трирічного віку, хоча його стан здоровя, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати цю матеріальну допомогу. Позивач на стягненні цієї матеріальної допомоги у вигляді аліментів наполягає, а відповідач не заперечує.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім*я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповіднодо ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно розяснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно СК України, право щодо взаємного утримання подружжя виникає на підставі складу юридичних фактів: непрацездатність одного з подружжя, потреба в матеріальної допомозі (нужденность), спроможність одного з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, розлад у сім'ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім'ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Із врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, також підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 640 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений нею за подачу позову про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 75,77,79,80, 81, 110, 112, 113, 180, 181-183, 191 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 22. 06. ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, 28. 10. ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 24 жовтня 2014 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 615, від якого сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після розірвання шлюбу змінити позивачу прізвище на дошлюбне «Казакова».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений нею за подачу позову про розірвання шлюбу.

Стягувати щомісячно зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: 50000, м. Кривий Ріг вул. Харитонова 17/94, на користь матері дитини ОСОБА_1, 22. 06. ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована та мешкає за адресою: 50004, м. Кривий Ріг вул. Полковника Морозенка, буд. 50, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову, тобто з 18 грудня 2017 року.

Стягувати щомісячно зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: 50000, м. Кривий Ріг вул. Харитонова 17/94, на користь та на утримання матері дитини ОСОБА_1, 22. 06. ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована та мешкає за адресою: 50004, м. Кривий Ріг вул. Полковника Морозенка, буд. 50, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного віку (до 04. 03. 2018 року) починаючи стягнення з дня предявлення позову, тобто з18 грудня 2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов*язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко