СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№4-с/759/18/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчука Сергія Вікторовича,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 р. заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою, в якій просить суд скасувати постанови про накладення штрафу від 25.03.2016 та 15.04.2016 у виконавчому провадженні №48899846, мотивуючи тим, що державним виконавцем Колодчуком С.В. винесено постанову від 25.03.2016 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. та постанову від 15.04.2016 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що накладення штрафу на боржника можливе лише при сукупності двох обставин, а саме невиконання рішення без поважних причин та невиконання рішення у встановлений строк. Заявник на спростування доводів надала докази, а саме рішення суду виконується шляхом сплати коштів на рахунки виконавчої служби, а невиконанню рішенню в повному обсязі слугує ряд поважних причин, оскільки заявник є особою пенсійного віку, є опікуном двох недієздатних осіб, які потребують догляду та постійного придбання коштовних ліків. Заявник вважає, що надані докази спростовують факт ухилення боржника від виконання судового рішення, а тому просить скасувати дані постанови державного виконавця про накладення штрафу.

20.02.2017 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено (том №1, а.с. 213).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.03.2017 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2017 скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції (том №1, а.с. 235-237).

Заявник та представники заявника у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином (том № 1, а.с. 250). Через канцелярію суду заявником було подано клопотання про поновлення строку для подання скарги та про розгляд скарги без їх участі (том №2, а.с. 3).

Державний виконавець у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не відомі (том №1, а.с. 246, том №2, а.с. 1). Належним чином завірену копію виконавчого провадження, яка витребовувалась судом, державний виконавець суду не надав.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

При цьому, за умовами п.9 Перехідних Положень ЦПК України визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, слід застосовувати вимоги чинного ЦПК України, за ч.2 ст. 450 якого визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, рішення, дія, бездіяльність яких оскаржується, не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю сторін по справі.

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин стор для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, у клопотанні про поновлення строку для подання скарги до суду заявник зазначає, що і на даний час державним виконавцем оскаржувані постанови на адресу скаржника не надходили. Про їх існування дізнався представник заявника при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 11.05.2016. Протягом десяти днів була подана скарга на вказані постанови в межах адміністративного судочинства на підставі ст. 81 ЗУ «Про виконавче провадження», однак, ухвалою від 30.05.2016 адміністративний позов про скасування даних постанов повернуто, а також зазначено, що даний спір має розглядатись у Святошинському районному суді м. Києва за правилами цивільного судочинства, у зв'язку з чим було пропущено строки.

На підтвердження вищезазначеного заявником було подано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2016 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі (том №2, а.с. 4) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 (том №2, а.с. 5).

Таким чином, вивчивши підстави та мотиви з яких заявник пропустив встановлений строк для подання цієї скарги, суд вважає за можливе клопотання заявника задовольнити та поновити останній строк звернення до суду із скаргою на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Колодчука С.В.

Судом встановлено, що 08.05.2015 рішенням Святошинського районного суду м. Києва позовні вимоги Кредитної спілки «ЗаРаЗ» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути Кредитній спілці «ЗаРаЗ», одержане за нікчемним правочином - кредитним договором №КВ-00135/06-14/2305 від 02.04.2014 укладеним між Кредитною спілкою «ЗаРаЗ» та ОСОБА_4 суму коштів в розмірі 120000 грн. 00 коп. (том №1, а.с. 54-55).

02.07.2015 ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.05.2015 залишено без змін (том №1, а.с. 79-81).

15.10.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.05.2015 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02.07.2015 залишено без змін (том №1, а.с. 109-110).

Судом також встановлено, що 25.03.2016 державним виконавцем Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Колодчуком С.В. винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 170 грн 00 коп (том №1, а.с. 197).

15.04.2016 державним виконавцем Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Колодчуком С.В. винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 340 грн 00 коп (том №1, а.с. 198).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Разом з цим, в ході розгляду скарги суду не надано доказів на підтвердження отримання заявником вищевказаних постанов державного виконавця, останній в судове засідання не з'явився, будь-яких заперечень щодо вимог скарги не надав, крім того, належним чином завірену копію виконавчого провадження, яка витребовувалась судом, також не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.28, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчука Сергія Вікторовича.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчука Сергія Вікторовича задовольнити.

Скасувати винесені державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Колодчуком Сергієм Вікторовичем 25.03.2016 і 15.04.2016 постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу відповідно в розмірі 170 грн. 00 коп. і 340 грн. 00 коп. в рамках виконавчого провадження ВП №48899846.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дні отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: