Дата документу 13.03.2018
Справа № 334/1570/18
Провадження № 2-з/334/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В, розглянувши матеріали заяви Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 територіальний паливний концерн» про забезпечення позову до предявлення позову

встановив:

13.03.2018 Відкрите акціонерне товариство «ОСОБА_1 територіальний паливний концерн» звернулось до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про забезпечення позову до предявлення позову, у якій просило накласти арешт на нерухоме майно:

- битовка літ. А загальною площею 10,9 кв.м., паркан №1, ворота №2, підпірна стінка №3 та замощення І, що розташовані за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Шушенська буд. 157 «а», реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01 (номер обєкта в РПВН: 25897224).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ВАТ «ОСОБА_1 територіальний паливний концерн» вказує, що воно на підставі Наказу начальника Регіонального відділення по Запорізькій області Фонду Державного майна України № 1613 від 28.12.1998р. та Акту № 4 від 26.04.1999р. володіє нерухомим майном, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 157 та зареєстровано відповідно до технічного паспорту наступним чином: інв. № 1352, 2321, паркан № 1, ворота № 3, підпірна стінка № 4, замощення І, а також інші обєкти.

Рішенням Третейського суду визнано право приватної власності за ФОП ОСОБА_2 на наступні обєкти нерухомості: битовка літ. А загальною площею 10,9 кв.м., паркан № 1, ворота № 2, підпірну стінку № 3 та замощення ОСОБА_1 міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення Третейського суду було зареєстровано право приватної власності за фізичною особою ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11.09.2014 у справі №314/1245/13-ц було скасовано рішення Третейського суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.11.2014р. у справі №6-38096св14 рішення апеляційної інстанції залишено в силі.

Судами апеляційної та касаційної інстанцій було досліджено результати обстеження, якими встановлено, що земельна ділянка з поштовою адресою Шушенська 157а та з обєктами нерухомості, які раніше належали Відповідачу, є складовою частиною земельної ділянки за адресою 157, на якій знаходяться обє`кти нерухомості - будівля авто вагової літ.А інв. №1352, гараж з побутовими приміщеннями літ.Б інв. №2351. навіс літ.В, вбиральня літ. Г. та іншим належним ВАТ «ОСОБА_1 територіальний паливний концерн» майном.

Державним реєстратором реєстраційної служби ОСОБА_1 МУЮ Запорізької області було скасовано право власності з фізичної особи ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З заявою щодо звільнення нерухомого майна заявник звертався до правоохоронних органів та до ОСОБА_2 Станом на день подання даної заяви відповідач не звільнив нерухоме майно. Нерухоме майно, на яке просить накласти арешт заявник, не перебуває у власності відповідача, але він ним користується. Частина цього нерухомого майна належить заявнику, а саме: паркан № 1, ворота № 2, підпірну стінку № 3 та замощення І.

Заявник зазначає, що протягом розгляду позову Заявника про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення обєктів нерухомості, є підстави вважати, що ОСОБА_2 або ОСОБА_3 (сторона по справі №314/1245/13-ц) здійснять дії щодо відчуження вищевказаного майна, Заявникові буде на багато складніше повернути це майно та мати можливість ним користуватись. Забезпечення позову вказаним способом не завдасть відповідачу збитків.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що право на спірне майно є предметом позову, що між сторонами виник спір, а також, що у разі їх відчуження, виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог може бути утрудненим чи неможливим.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження на користь третіх осіб або привласнення відповідачем вказаного майна.

На підставі зазначеного, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 територіальний паливний концерн» про забезпечення позову до предявлення позову - задовольнити.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно:

- битовка літ. А загальною площею 10,9 кв.м., паркан №1, ворота №2, підпірна стінка №3 та замощення І, що розташовані за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Шушенська буд. 157 «а», реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01 (номер обєкта в РПВН: 25897224).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк, з дня її проголошення

Суддя: Добрєв М. В.