Справа № 379/1139/17 Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/648/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 49 06.02.2018

ПОСТАНОВА
Іменем України
06 лютого 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання, -

в с т а н о в и л а:

позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є дочкою відповідача та даний час є студентом 1-го курсу факультету дошкільної та спеціальної освіти Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини денної форми навчання та потребує коштів на утримання. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення нею 23 років, на період навчання до 30.06.2021 року.
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 29 листопада 2017 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь дочки ОСОБА_2 , аліменти на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 05.09.2017 року по 30.06.2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн..
Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
В апеляційній скарзі відповідач у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на період навчання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскільки він не брав участь у суді першої інстанції, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме те, що можливості надавати допомогу ОСОБА_1 не може, так як на утриманні у нього є дружина, з якою він перебуває у подружніх стосунках без реєстрації шлюбу, малолітній син, 2005 року народження, непрацездатна мати, стан здоров`я.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки рішення є законним і обґрунтованим.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що батьком позивачки ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).
Рішенням Таращанського районного суду Київської області 16.12.2011 року відповідача позбавлено батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_2 (а.с.13).
Позивач є студентом 1-го курсу факультету дошкільної та спеціальної освіти Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини денної форми навчання. Навчання здійснюється на державній основі, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою № 269 від 30.08.2017 року (а.с.17).
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач навчається на денному відділенні, на державній основі, не працює, знаходиться на утриманні матері. Крім того, позивач знаходиться на «Д» обліку у хірурга з діагнозом «Природжена вада розвитку товстого кишечнику» (а.с.47-48). По липень 2017 року вона мала групу інвалідності. На даний час інвалідності немає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.
Згідно довідки про доходи №1970 від 21.08.2017 ОСОБА_1 працює у військовій частині НОМЕР_1 на посаді військовослужбовця та отримує заробітну плату розмір якої за шість місяців: лютий липень 2017 року становить 41596 грн. 94 коп.. (а.с.38) Крім того, він, згідно довідки виданої Білоцерківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області від 02.11.2017 №1241, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с.35). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Таращанської міської ради Київської області від 02.11.2017 №1978 відповідач має на своєму утриманні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.37)
Відповідач не надав до суду належні та допустимі докази в підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини.
Проте такі висновки суду неповністю відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Щодо утримання повнолітньої дитини батьки мають рівні зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України (в редакції 2004 року) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України (в редакції 2004 року), суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 57 ЦПК України (в редакції 2004 року) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 60 ЦПК України (в редакції 2004 року), кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України (в редакції 2004 року).
З матеріалів справи та рішення суду вбачається, що обставини можливості утримання позивача її матір`ю не встановлювалися. Не має у справі даних про її стан здоров`я та матеріальне становище, хоча вона несе рівне із відповідачем зобов`язання щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Також при визначенні розміру аліментів, судом не з`ясовувалося питання, який саме розмір і на що потребує позивач допомогу, в той час як встановлено, що позивач навчається за безкоштовною державною програмою, отримує стипендію (не встановлено її розмір), проживає у гуртожитку за місцем знаходження навчального закладу, що не потребує витрат на проїзд (чи потрібно платити за проживання і в якому розмірі), тощо.

При цьому для з`ясування цих істотних обставин позивачем не надано ні належних, ні допустимих доказів, що відповідно до вимог цивільного процесуального закону унеможливлює встановлення належного розміру аліментів.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 29 листопада 2017 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді