Справа № 288/254/16-ц
Провадження № 4-с/288/2/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Рудника М. І.,

при секретарі - Нечипоренко М.І.,

за участю представника скаржника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: Державний виконавець Петренко Максим Олександрович Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про неправомірні дії державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до суду скаргу, в якій вказує, що 30 березня 2016 року заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області було винесено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї четвертої частки його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 23 лютого 2016 року.

На підставі виконавчого листа, виданого Попільнянським районним судом по вищевказаній справі, у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження № 51230739 з примусового стягнення аліментів.

В зв'язку з тим, що мене було звільнено з роботи, а тому, офіційно він не працевлаштований, проте, працює та отримує дохід.

Маючи намір провести погашення заборгованості по сплаті аліментів, скаржник звернувся до державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_5, щодо надання довідки про розмір заборгованості зі сплати аліментів.

05.02.2018 року скаржнику було надано розрахунок заборгованості із сплати аліментів, починаючи з лютого 2016 року по 31 грудня 2017 року, розмір якої складає 55 216 гривень 39 копійок.

Як вбачається з поданого розрахунку, під час нарахування заборгованості по аліментах, державним виконавцем за основу було взято ч. 2 ст.195 СК України, відповідно до якої заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Проте, скаржник вважає, що дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до ч.2 ст.195 СК України, є неправомірними, а заборгованість має бути розрахована відповідно до ч. 1 ст.195 СК України, а саме: заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Скаржником було подано державному виконавцю податкові декларації про майновий стан і доходи за 2016 - 2017 роки.

Відповідно до декларації за 2016 рік, сума отриманого ним доходу становить 12 000 гривень 00 копійок, тобто по 1000 гривень 00 копійок щомісячно, а відповідно до декларації за 2017 рік, сума доходу становить 20 000 гривень 00 копійок, по 1 650 гривень 00 копійок щомісячно.

Починаючи з 23 лютого 2016 року та по 31 грудня 2017 року, з врахуванням 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку державний виконавець повинен зробити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму на дитину - 2016 рік в Україні: для дитини віком до 6 років з лютого 2016 року по 30 квітня 2016 року - 1 167 гривень 00 копійок, з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2016 року 1 228 гривень 00 копійок, з 01 грудня 2016 року 1 355 гривень 00 копійок та прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років: з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 року 1 355 гривень 00 копійок, з 01 травня 2017 року по 10 серпня 2017 року, з суми 1 426 гривень 00 копійок. В зв'язку з досягненням 6 - річного віку, починаючи з 11 серпня 2017 року по 31 серпня 2017 року - 1426 гривень 00 копійок, з 1 вересня 2017 року по 31 грудня 2017 року - з суми 1 777 гривень 00 копійок.

ОСОБА_2 просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів на підставі ч.2 ст.195 СК України (виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості) та зобов'язати державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа від 17.05.2016 року по справі № 288/254/16- ц, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області, на користь ОСОБА_3, на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 23 лютого 2016 року по 31 грудня 2017 року, виходячи з розміру фактично отримуваного доходу, зазначеного у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016, 2017 роки, з врахуванням 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

В судовому засіданні представник скаржника доводи скарги підтримала, просила її задовольнити, оскільки дії державного виконавця є неправомірними.

Особа, дії якої оскаржуються, державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду скарги був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке він отримав особисто 19 лютого 2018 року, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з заочного рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 березня 2016 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3, на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі однієї четвертої частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.02.2016 року.

Відповідно до Розрахунку заборгованості 51230739/7 від 05.02.2018 року виданої Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 повідомлено про заборгованість по аліментам станом на 31.12.2017 року в сумі 55 216 гривень 39 копійок.

Скаржник ОСОБА_2 звертався до державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 з заявою про перерахунок аліментів, однак державний виконавець проігнорував дану заяву і у відповіді не обґрунтував чому відмовлено у перерахунку аліментів. Дана інформація підтверджується повідомленням про розгляд звернення № 142 від 05.02.2018 року виданого Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, згідно якого ОСОБА_2 відмовлено у перерахунку заборгованості по аліментах, так як відсутні підстави для здійснення перерахунку заборгованості.

Як вбачається з трудової книжки серії БН № 409670, ОСОБА_2 28.02.2006 року звільнений з підрозділу «Фотоелектроніка Арсенал» - за власним бажанням.

Отже з 2006 року ОСОБА_2 офіційно не працював та не мав офіційного доходу.

Скаржником подано державному виконавцю податкові декларації про його майновий стан і доходи за 2016 та 2017 роки.

Відповідно до Податкового кодексу України, а саме ст. 179.1. Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Ст. 179.2. Податкового кодексу України передбачено, що відповідно до цього розділу обов'язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи: від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом; від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу;у вигляді об'єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до Податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за 2016 рік, його сума доходів за рік складає 12 000 гривень, а за 2017 рік 20 000 гривень.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 1 статті 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Таким чином, має бути проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з врахуванням положень Законів України Про Державний бюджет на 2016 та 2017 роки, якими встановлені прожиткові мінімуми для дитини відповідного віку за період з 23 лютого 2016 року по 31 грудня 2017 року, виходячи з розміру фактично отримуваного доходу, зазначеного у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016, 2017 роки, з врахуванням 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після звільнення 28.02.2006 року з підрозділу «Фотоелектроніка Арсенал», ОСОБА_2 офіційно ніде не працював, постійного заробітку не мав, доходи отримував і отримує нерегулярно із тимчасових заробітків.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець безпідставно застосував розмір середньомісячної заробітної плати по м. Києву при складанні розрахунку розміру заборгованості по аліментам.

У відповідності до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами судового засідання, суд дійшов переконливого висновку про те, що державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 при складанні розрахунку розміру заборгованості по аліментах безпідставно застосовано розміру середньомісячної номінальної заробітної плати по м. Києві до всього періоду заборгованості.

Вказані дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 суперечать Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюються державним виконавцем, а у разі спору судом.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві є обґрунтованою та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Частиною 2 статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтями 258-261, 353, 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: Державний виконавець Петренко Максим Олександрович Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про неправомірні дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця щодо обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів на підставі ч. 2 ст.195 СК України (виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості).

Зобов'язати державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа від 17.05.2016 року по справі № 288/254/16-ц, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області, на користь ОСОБА_3, на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 23 лютого 2016 року по 31 грудня 2017 року, виходячи з розміру фактично отримуваного доходу, зазначеного у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016-2017 роки, з врахуванням 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_6