Справа № 664/2298/18
Провадження № 2/664/1294/18
13 листопада 2018 року Цюрупинський районний суд
Херсонської областi
в складі: судді Яценка О.М.,
за участі секретаря судового засідання Брустман О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
09.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 та стягнення з нього на її користь аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, зазначивши, що 26.07.2013 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Тарасівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. Сімейні відносини з відповідачем припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя. Намірів на примирення ніхто з них не виказував. Майновий спір відсутній. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Тимошенко» та вирішити питання про судові витрати.
Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, до суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 липня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Тарасівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ № 076000 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-КГ № 166102 (а.с.6). Сімейні відносини сторони припинили через несумісність характерів та різні погляди на життя, наміру на відновлення сімейних відносин не виказують. Майновий спір відсутній. Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджено відповідною довідкою, наданої позивачем.
Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.
Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, шлюб тривалий час існує формально, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їхньої дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, сторони мають рівні права і мають нести однакові обовязки по відношенню до дитини, тому зобовязані утримувати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття. При цьому, враховуючи, що відповідач не має на утриманні інших дітей чи утриманців, останній позовні вимоги визнав, тому суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду - 09.08.2018 року.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище відповідача після розірвання шлюбу.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що вона бажає надалі іменуватися прізвищем «Тимошенко», суд приходить висновку про необхідність залишення позивачеві її чинного прізвища.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги про розірвання шлюбу, на примирення сторони не згодні, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 352,40 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту стягнути з відповідача на користь позивача.
Крім того, відповідачем визнано позовні вимоги позивача про стягнення аліментів, проте оскільки позивач від сплати судового збору звільнена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, який позивач мала сплатити при поданні позову, а саме в сумі 352,40 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, а решту віднести на державу.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 211, 247, 259, 265, 294, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180, 181, 183,184 Сімейного кодексу України, суд
у х в а л и в:
Позовнi вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 26 липня 2013 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 4, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити її чинне прізвище «Тимошенко».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40 гривень.
Повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № 32 від 09.08.2018 року до АТ «Ощадбанк», в сумі 352,40 гривень.
Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Управління Державної казначейської служби України в Олешківському районі Херсонської області.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд.
Позивач ОСОБА_1, проживаюча за адресою: Херсонська обл.., Олешківський район, смт. Брилівка, пл.. МеліораторівАДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.
Відповідач ОСОБА_2, проживаючий за адресою: Херсонська обл.., Олешківський район, смт. Брилівка, пл.. МеліораторівАДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2.
Суддя підпис ОСОБА_4
Згідно з оригіналом.
Суддя Яценко О.М.