Справа № 747/63/17 Провадження № 22-ц/795/96/2018 Головуючий у I інстанції - Тіщенко Л. В. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді: Губар В.С.,

суддів: Вінгаль В.М.,Онищенко О.І.,

із секретарем судового засідання - Шапко В.М.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4

Позивач - ОСОБА_5,

Відповідач - Староталалаївська сільська рада Талалаївського району Чернігівської області,

Треті особи - відділ Держгеокадастру у Талалаївському районі Чернігівської області, Талалаївська районна державна адміністрація Чернігівської області

Особи, які подали апеляційні скарги - ОСОБА_4, ОСОБА_2, які не брали участі у справі, на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року, суддя Тіщенко Л.В.; час, місце ухвалення і дата складання повного тексту: 06 лютого 2017 року, смт. Талалаївка Чернігівської області.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом та просила визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 07 листопада 2000 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилалась, що за життя її мати ОСОБА_6 працювала у сільському господарстві і отримала право на земельну частку (пай), їй було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 07.11.2000 року.

Як зазначає позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла і після її смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на земельну частку (пай). Позивач вважає, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, але не може належним чином оформити свої спадкові права, оскільки у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнати за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) згідно дублікату сертифікату серії НОМЕР_2 від 07.11.2000 року на території Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, яка не брала участі у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції і відновити її, ОСОБА_4, право на володіння належною їй земельною ділянкою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 полягають у тому, що на підставі оскаржуваного рішення суду першої інстанції ОСОБА_5 звернулась із заявою до Талалаївської районної державної адміністрації про виділення їй в натурі на місцевості земельної частки (паю). Наголошує, що 06 березня 2017 року Талалаївською районною державною адміністрацією видано розпорядження про надання дозволу на відведення в натурі на місцевості земельної частки (паю) ОСОБА_5, але надана ОСОБА_5 земельна ділянка повністю накладається на земельну ділянку, належну ОСОБА_4

Стверджує, що відділ Держдгеокадастру у Талалаївському районі Чернігівської області повинен бути стороною у справі, враховуючи, що її, ОСОБА_4, земельна ділянка площею 2,00 га отримана на законних підставах згідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 31 травня 2012 року, а надання цієї ж земельної ділянки ОСОБА_5 порушує її, ОСОБА_4, право власності на землю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 яка не брала участі у справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції і відновити її право на володіння належною їй земельною ділянкою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що на підставі оскаржуваного рішення суду ОСОБА_5 звернулась до Талалаївської районної державної адміністрації про виділення їй в натурі на місцевості земельної частки (паю). 06 березня 2017 року Талалаївська районна державна адміністрація видала розпорядження про надання дозволу на відведення в натурі на місцевості земельної частки (паю) ОСОБА_5, але виділена ОСОБА_5 земля частково накладається на земельну ділянку, належну ОСОБА_2

Зазначає, що відділ Держдгеокадастру у Талалаївському районі Чернігівської області має бути стороною у справі, оскільки вона, ОСОБА_2, земельну ділянку площею 2,00 га отримала у законному порядку, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 17 лютого 2014 року. Проте, 06 березня 2017 року на підставі оскаржуваного рішення суду головою районної державної адміністрації видано розпорядження про надання дозволу на відведення в натурі н місцевості земельної частки (паю) ОСОБА_5 саме на її земельній ділянці, а не на іншій, внаслідок чого порушено право власності ОСОБА_2 на належну їй земельну ділянку.

У відзиві на апеляційні скарги голова Талалаївської районної державної адміністрації Чернігівської області просить залишити без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4, а рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року - без змін як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскільки наявний спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської. Селищної ради.

Позивач ОСОБА_5, представники Староталалаївської сільської ради, відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі, Талалаївської районної державної адміністрації у судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені, а відтак, відповідно до ст. 372 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що документально підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 6), копією свідоцтва про народження (а.с. 7) та копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Як убачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_6 була членом КСП «Барсуківщина», що підтверджується дублікатом Сертифікату на право на земельну частку (пай), відповідно до якого ОСОБА_6 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Барсуківщина» розміром 3,8 га під НОМЕР_4

З довідки Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 10 січня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_6, яка мала право на земельну частку із земель КСП «Барсуківщина».

Зазначені обставини в апеляційному суді ніким не спростовані і не заперечувались.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)",- право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи встановлено набуття за життя спадкодавцем у встановленому законом порядку права на земельну частку (пай), це право нею було оформлене належним чином, та прийшов до висновку, що до позивача переходить право на спірну земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

За положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і, таким чином, закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Реалізацією права на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Апелянти ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не були стороною і не залучались до участі у цій справі в якості відповідачів або третіх осіб, та вважають, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції були порушені їх права як власників спірної земельної ділянки.

Проте, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуваним судовим рішенням права та інтереси ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_4 не порушені , враховуючи наступне.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Звертаючись з апеляційними скаргами та стверджуючи про порушення прав внаслідок ухвалення рішення судом першої інстанції, ОСОБА_2, ОСОБА_4 посилались на те що судом першої інстанції необґрунтовано визнано право власності на земельну частку (пай), яка їм належить на законних підставах, за ОСОБА_5

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_5 зводяться лише до визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування без конкретного визначення місця знаходження та меж цієї земельної ділянки. Про виділення конкретної земельної ділянки в натурі на місцевості у оскаржуваному рішенні суду першої інстанції також не йдеться.

Рішенням Талалаїівського районного суду Чернігівської області визнано за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) згідно дублікату сертифікату серії НОМЕР_2 від 07.11.2000 року на території Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При вирішенні цієї справи, судом встановлено, що факт наявності у спадкодавця ОСОБА_6 спадкового майна підтверджується копією дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 07.11.2000 року, згідно з яким ОСОБА_6 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Барсуківщина» розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах (а.с.8).

Розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації від 06 березня 2017 року № 69 на підставі оскаржуваного рішення суду першої інстанції надано ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (пай НОМЕР_5) (а.с. 70). Проте, жодного посилання на пай НОМЕР_5 оскаржуване рішення суду першої інстанції не містить.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 08 серпня 2017 року убачається, що земельна частка (пай) НОМЕР_5 розміщена на землях державної власності (резерву) Староталалаївської сільської ради і на підставі розпорядження Талалаївської районної державної адміністрації № 122 від 23.03.2012 року надано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельні ділянки по 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виготовлено державні акти на право приватної власності на землю. В даному випадку земельна частка (пай) НОМЕР_5 площею 3,12 га накладається на земельну ділянку, що перебуває у власності ОСОБА_4 повністю та на земельну ділянку, що перебуває у власності ОСОБА_2 - частково. (а.с. 69).

Разом з тим, наявний у справі сертифікат на право на земельну частку (пай) від 07 листопада 2000 р. на ім'я ОСОБА_6 містить посилання на те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Барсуківщина» розміром 3,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Зазначений сертифікат також не містить ніякого посилання на земельну частку (пай) під НОМЕР_5 або під якимсь іншим номером.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржуване судове рішення не порушує законні права або інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Отже, обраний апелянтами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у цій справі спосіб захисту - вимога про скасування рішення суду першої інстанції та відновлення права володіння належною земельною ділянкою у цій справі - апеляційний суд вважає неналежним і неефективним засобом захисту їх прав, враховуючи, що апелянти не звертались до суду про визнання недійсним акту органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в порядку ст. ст. 155, 158 ЗК України, та те, що предметом розгляду цієї цивільної справи є визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування без виділення її меж в натурі, а тому апеляційні скарги не можуть бути задоволені.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне, обґрунтоване і справедливе рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 38, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:Судді:

Повний текст постанови складено 10 лютого 2018 року.