Справа № 2-4825/11
Провадження № 4-с/487/75/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді - Притуляк І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Ільченко А.П.,

заявника - ОСОБА_1,

головного державного виконавця Заводського ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області - Буділовської О.О.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Заводського відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Буділовської Олени Олександрівни, зацікавлена особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Буділовської О.О. якою просила: визнати незаконною та скасувати Постанову про повернення виконавчого документа стягувану, винесену 24.09.2018 року у виконавчому проваджені №43139132 та повернути виконавчий лист до виконавчої служби для виконання.

Заявлені вимоги, мотивувала тим, що головним державним виконавцем, при винесенні оскаржуваної Постанови та повернення їй виконавчого листа щодо повернення їй виконавчого листа №2/412/570/12, виданого Заводським районним судом м.Миколаєва 28.04.2018 року на підставі ст..37 ч.1 п.4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VII від 02.06.2016 року (з подальшими змінами далі Закон № 1404-VIII), безпідставно не було застосовано положення ст..26 ч.2 абз.3 Закону, щодо звільнення її, як інваліда 1 групи, від сплати авансування витрат виконавчого провадження.

У судовому засідання ОСОБА_1 вимоги викладені у скарзі підтримала у повному обсязі. підтримала свою скаргу в повному обсязі. Наполягала на тому, що надавала державному виконавцю копію свого пенсійного посвідчення інваліда першої групи.

У судовому засіданні головний державний виконавець Заводського ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Буділовська О.О. вимоги викладені у скарзі не визнала. По суті заперечень пояснила, що виконавчий документ було повернуто стягувану. На підставі ст..37 ч.1 п.4 Закону № 1404-VIII, так як ОСОБА_1 не було здійснено авансування витрат виконавчого провадження, передбачених ст..43 Закону, незважаючи на попередження про повернення їй виконавчого документа, отриманого заявницею. При цьому, Закон № 1404-VIIIне передбачає звільнення будь-яких осіб від сплати додаткового авансування витрат виконавчого провадження.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилась, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши надані матеріали, та матеріали Виконавчих проваджень №48567747 та 43139132,всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до наступного.

Так судом встановлено, що 28.04.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва було видано виконавчий лист №2/412/570/12 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення коштів за рахунок спадкового майна. Про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в межах вартості спадкового майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_4, 80000 грн., та 1500 грн. витрат, пов'язаних з призначенням експертизи.

30.04.2014 року старшим державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ Биковим І.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43139132.

При здійснені виконавчих дій було встановлено, що ОСОБА_3 прийняла в спадщину ? частку АДРЕСА_1 проте не зареєструвала вказане майно у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим 21.03.2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва було задоволено подання державного виконавця щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Вищезазначене майно боржника було описано та арештовано за Постановою державного виконавця від 15.06.2017 року.

17.07.2017 року державним виконавцем було винесено Постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою проведення оцінки арештованого майна, для наступної передачі на реалізацію.

Згідно рахунку №368/07-17 від 28.07.2017 року послуги з незалежної оцінки майна склали 1500 грн.

В послідуючому, головним державним виконавцем на адресу стягувача - ОСОБА_1 направлялися пропозиції про здійснення авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

06.08.2018 року до Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області надійшла письмова заява ОСОБА_1, з якої вбачається, що скаржник відмовилася від авансування витрат на оплату незалежної оцінки майна, мотивуючи тим, що вона як інвалід І групи звільнена від сплати авансових внесків.

24.09.2018 року головним державним виконавцем винесено Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі ст..37 ч.2 п.4 Закону № 1404-VIII.

Частиною 1 ст. 43 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб'єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, пов'язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов'язаний додатково здійснити авансування таких витрат.

Разом з тим, ч. 2 ст. 26 Закону № 1404-VIIIпередбачено, що від сплати авансового внеску звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

З урахуванням аналізу вказаних статей Закону № 1404-VIII, у сукупності суд вважає, що положення ст..26 ч.2 підлягають розширеному тлумачення, з урахуванням чого, стягувачі - інваліди першої групи звільняються від сплати будь-яких внесків при вчинені виконавчих дій.

Що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, так як зазначено у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» N 22774/93 ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення. Суд також відзначає, що саме держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень суду, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України».

Крім того, як відзначається у рішенні по справі «Войтенко проти України» - відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном).

З урахуванням встановленого суд вбачає безпідставним твердження державного виконавця, що інваліди першої групи не звільняються від сплати авансування додаткових витрат.

Разом з тим, як було встановлено судом, ОСОБА_1 не було надано копії пенсійного посвідчення на підтвердження свого права, як інваліда 1 групи, на звільнення від сплати авансування додаткових витрат, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні оригіналами зведеного виконавчого провадження №48567747 та виконавчого провадження 43139132.

При цьому, згідно до ст..4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіь з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-ХІІ (з послідуючими змінами) - пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_1, на підтвердження свого права на отримання пільг, передбачених ст..26 ч.2 Закону № 1404-VIII, на звільнення від сплати авансових внесків, державному виконавцю не надала копії пенсійного посвідчення, суд визнає дії державного виконавця по винесенню оскаржуваної постанови правомірними.

З урахуванням встановлених обставин, скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 450-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволення скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Заводсьуого відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Буділовської Олени Олександрівни, зацікавлена особа ОСОБА_3 щодо визнання незаконною та скасування Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 24.09.2018 року у виконавчому проваджені №43139132 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо чи через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк