Справа № 302/165/18
№ 2/302/106/18
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

13.11.2018 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар с/з - ОСОБА_1,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1200 грн., -

В С Т А Н О В И В:

16.02.2018 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так.Сторони перебувають у шлюбі з 08.09.2012 року. Від шлюбу у сторін народилася одна дитинасин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після одруження сторони проживали у будинку батьків позивачки. Останнім часом між сторонами погіршилися стосунки, між ними стали виникати безпричинні сварки на грунті дрібних побутових проблем. За цих підстав сторони припинили спільне проживання, відповідач перейшов проживати до будинку своїх батьків в смт.Міжгіря. Позивачка залишилася проживати разом з дитиною у будинку своїх батьків в с.Лозянський. Позивачка вказала, що спільно не проживає з відповідачем та не підтримує з ним шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою до суду з цим позовом

Позивачка в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини неявки. 19.04.2018 року позивачкою подано суду заяву в якій остання просить справу розглянути без її участі, заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити в повному обсязі. Згоди на розгляд справи в заочному провадженні позивачка суду не надала.

Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки. Заява про відкладення справи до суду не надходила. 09.03.2018 року відповідачем подано суду відзив на позов в якому ОСОБА_3 вказав, що згідний на розірвання шлюбу з позивачкою та не заперечив вимогу щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 091873 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Шовак (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3) О.В., ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 08 вересня 2012 р. у відділі ДРАЦС Міжгірського РУЮ у Закарпатської області, про що складено актовий запис за № 66.

Сторони в підготовчому провадженні суду повідомили, що спільно у шлюбі не проживають з початку 2018 року, мешкають окремо, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім'ї не підтримують. Судом вживалися заходи для примирення сторін у шлюбі, зокрема два рази надавався строк для примирення, який в сукупності становив шість місяців. Однак, заходи вжиті судом для примирення сторін у шлюбі бажаного результату не дали, сторони не примирилися .

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі твердої грошової суми 1200 грн.. Ця вимога позивачки підлягає до задоволення виходячи з такого.

З свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є його батьками.

Відповідачем в підготовчому судовому засіданні 19.03.2018 р. та 10.05.2018 року визнано факт проживання їх неповнолітньої дитини з матір'ю. Відповідачем подано суду квитанції про перерахунок коштів за період з березня 2018 р. по квітень 2018 р. (включно) на банківський рахунок АТ КБ "ПриватБанку" відкритий на ім'я позивачки. Натомість, ці платежі є нерегулярними та сума таких є різною від 300 грн. до 1000 грн.. За призначенням платежу не вбачається, що це є кошти перераховані на утримання дитини, як аліменти. Починаючи з квітня 2018 року відповідачем не подано суду жодної квитанції про сплату аліментів в добровільному порядку на користь позивачки. Станом на час розгляду справи позивачка не подала суду заяву про залишення позовних вимог в частині стягнення аліментів без розгляду унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, тверда грошова сума 1200 грн. є більшою за 50 % прожиткового мінімуму на дитину віком до шість років, а тому розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1200 грн., який просить встановити позивачка, не порушує інтереси неповнолітньої дитини сторін та відповідача, який повідомив суду в підготовчому судовому засіданні 19.03.2018 р., що є приватним підприємцем.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивачкою заявлено дві позовні вимоги: немайнового характеру - про розірвання шлюбу, за яку позивачкою сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн.; майнового характеру - про стягнення аліментів, яка позивачкою не оплачена судовим збором на підставі ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Отже, згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору за позовні вимоги майнового характеру (стягнення аліментів) в сумі 704,80 грн. Клопотання про стягнення судових витрат з відповідача позивачкою не заявлено, а тому за цих підстав суд не стягує з відповідача понесені позивачкою судові витрати у виді судового збору в сумі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, Закарпатська областб, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання: с.Лозянський, № буд.170 "а", Міжгірського району, Закарпатської області, який зареєстровано у відділі ДРАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області 08 вересня 2012 року за актовим записом № 66.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, , але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, встановленого законом, починаючи з 16.02.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах одного місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, судові витрати у виді судового збору:

- в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири) грн. 80 коп. - у користь ОСОБА_2;

- в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири) грн. 80 коп. - у користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 14.11.2018 р.

Суддя: ОСОБА_6