Справа №: 671/536/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої-судді Павлової А.С.,

за участі секретаря судового засідання Козак Г.А.,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Флиса В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Волочиськ справу за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільська зернова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позицій сторін.

03 квітня 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 ззвернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільська зернова компанія" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 являється власницею земельної ділянки площею 2,48 га, розташованої на території Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва.

Навесні 2012 року позивач приїхала до родичів у с. Лозова та провела із представником відповідача домовленість про передачу в оренду своєї земельної ділянки, терміном на 5 років. Жоден письмовий договір при цьому не укладався. На пропозицію фірми, вона надала копії необхідних документів, нібито для подальшого оформлення письмового договору. Залишивши представнику товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільська зернова компанія" копії своїх документів ОСОБА_5 поїхала додому, вважаючи, що таким чином вона уклала угоду терміном на 5 років.

В січні 2017 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про повернення земельної ділянки, вважаючи що термін договору оренди завершився. Однак, відповідач повідомив про те, що договір ще не скінчився та надав копію договору, із якого випливало, що він укладений на 10 років.

ОСОБА_2 в позові стверджує, що підпис в договорі оренди та в аті приймання-передачі об'єкта оренди позивач не ставила, а тому є законні підстави визнати його недійсним.

19.10.2018 представник позивача ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги. У своїй письмовій заяві вказала додаткові підстави для визнання договору оренди землі від 24.11.2011 недійсним, а саме: всупереч вимогам ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 Закону України "Про оренду землі" відсутній акт приймання-передачі земельної ділянки, проект відведення земельної ділянки не розроблявся, нормативно-грошова оцінка землі також не проведена.

В судове засідання позивач не з'явилась. Її представники позов підтримали та просили задовольнити. Додатково вказали, що ОСОБА_5 вважала, що уклала договір оренди землі строком на 5 років. Отримувала орендну плату. Мала намір припинити його дію в 2017 році. Однак, лише в 2017 році дізналась, що договір укладено на 10 років. Спірний договір від 24.11.2011 вона не підписувала.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільська зернова компанія" в судовому засіданні позов не визнав. Просив у його задоволенні відмовити. Правом на написання відзиву не скористався. Суду пояснив, що ОСОБА_5 особисто підписала договір оренди земельної ділянки від 24.11.2011, чим погодила усі його умови. Тому доводи позивача не відповідають дійсності і спростовуються висновком почеркознавчої експертизи. Договір відповідає вимогам законодавства, в тому числі типовій формі договору, затвердженій Кабміном. Акт приймання-передачі земельної ділянки наявний. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 68572 грн. Також просив застосувати строки позовної давності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився. Направив свої пояснення, в яких покладається на думку суду у вирішенні спору. Справу просить розглянути без участі представника управління.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 04.04.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Даною ухвалою суд задовольнив частково клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 6.04.2018 змінено третю особу - відділ Держгеокадастру у Волочиському районі на Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області.

Ухвалою від 16.05.2018 призначено судово-почеркознавчу експертизу, провадження в справі зупинено.

Судом відновлювалось провадження у справі для вирішення клопотання експерта, після чого повторно зупинялось (ухвали від 20.07.2018 та 02.08.2018).

24.09.2018 суд постановив ухвалу про відновлення провадження в справі, після повернення матеріалів з експертної установи.

19.10.2018 представник позивача ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги. Копія заяви про уточнення позовних вимог вручена представнику відповідача 19.10.2018.

Ухвалою від 19.10.2018 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 05.11.2018. Даною ухвалою суд також задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.

Представник ОСОБА_3 просила визнати неналежним доказом висновок експерта № 1.1-0104:18 від 23.08.2018 через неповне дослідження експертом букв в підписах позивача.

Представник відповідача заявив усне клопотання про застосування строків позовної давності, як підставу для відмови у позові.

05.11.2018 розгляд справи закінчено - проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.48 га, розташована на території Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯВ № 582727 від 15.12.2008.

24 листопада 2011 року між ОСОБА_5 та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільська зернова компанія" укладено договір оренди землі без №, відповідно до умов якого, позивач передала належну їй земельну ділянку в оренду строком на 10 років.

Згідно з п. 5 договору сторони погодили нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка становить 68572 грн. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 відсотка від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі складає 2057,50 грн., або в натуральній формі сільськогосподарською продукцією (п. 9 договору).

Договір зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 28.05.2012 за № 02109.

Суд встановив, що даний договір оренди землі був підписаний ОСОБА_5 Це підтверджується висновком експерта № 1.1-0104:18 від 23.08.2018 (а.с. 83-86).

Так, у висновках експертного дослідження вказано, що підписи від імені ОСОБА_5 здійснено нею.

У судді не виникає сумнівів в правильності даної експертизи, в її ясності та повноті, а тому підстав для призначення додаткової чи повторної експертизи не має. Крім того, сторонами не заявлялось відповідних клопотань. Підстав для визнання даного доказу належним і допустимим судом не встановлено.

Враховуючи доведення факту підписання спірного договору ОСОБА_5, доводи про відсутність її волевиявлення, як підставу для визнання договору недійсним суд вважає спростованими.

З пояснень представників позивача та змісту позовної заяви також слідує, що ОСОБА_5 виявила намір укласти договір оренди землі, отримувала орендну плату, але єдиним фактом, з яким вона не погоджується є строк дії договору - 10 років, тоді як вона вважала його укладеним на 5 років. І саме з цих підстав у неї виникла необхідність на звернення до суду із позовом.

Суд не встановив порушень прав та інтересів ОСОБА_5, як власника земельної ділянки, переданої в оренду.

Судом встановлено, що позивач оспорює правомірність договору оренди земельної ділянки від 24 листопада 2011 року і просить визнати його недійсним через відсутність волевиявлення орендодавця, та порушення вимог Закону України "Про оренду землі".

4. Оцінка аргументів сторін, які відносяться до предмета спору та норми права, які застосовує суд.

Спірні відносини регулюються Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України (далі - ЦК України, ЗК України), а також Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на листопад 2011 року) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Суд вважає, що договір оренди землі від 24.11.2011, укладений між сторонами містить усі істотні умови, визначені законом. Тому, аргументи наведені представником позивача у заяві про уточнення позовних вимог, не є підставою для визнання договору недійсним.

Щодо клопотання представника відповідача Флиса В.В. про відмову у задоволенні позовних вимог в зв'язку зі спливом строків позовної давності, то таке не підлягає застосуванню в даній справі.

Суд не вправі відмовити позивачу з підстав пропуску нею строків позовної давності, оскільки в позові слід відмовити з підстав його необґрунтованості, недоведеності, а також невідповідності доводів позивача вимогам законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частини 1. 6 статті 81 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позивач та її представники не довели ті обставини, на які посилаються в позовній заяві. Тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

5. Судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови у позові.

Представник позивача при зверненні до суду із позовною заявою сплатив судовий збір, який зараховано в дохід держави. Також поніс витрати на правову допомогу та за проведення експертизи. Підстави для повернення судового збору відсутні.

Про відшкодування судових витрат відповідача - не заявлялось.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 203, 627, 628 ЦК України, статтями 92, 93 ЗК України, статтями 4-6, 11, 15, 17, 19 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній станом на листопад 2011 року), статтями 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 258, 259, 263-268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільська зернова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, тел. НОМЕР_2.

Представник позивача 1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: 31241, с. Лозова Волочиського району Хмельницької області, ідентифікаційний код НОМЕР_3, тел. НОМЕР_4.

Представник позивача 2: адвокат ОСОБА_3, тел. НОМЕР_5.

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільська зернова компанія", адреса: 31241, с. Лозова Волочиського району Хмельницької області, , тел. .

Представник відповідача: Флис Василь Володимирович, адреса: АДРЕСА_2, тел. НОМЕР_6.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, , тел. 0382 726393.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2018 року.

Суддя: А.С. Павлова