ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/70/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Догадайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 22 січня 2010 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 03.

Від спільного шлюбу із відповідачем мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені через протилежні погляди на життя, побут, виховання дитини, часті сварки, свідком яких ставала їхня дитина, що негативно впливало на її психічний стан. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Сторони проживають окремо.

Майновий спір відсутній, дитина проживає з матірю.

ОСОБА_1 вважає, що за викладених обставин збереження шлюбу, подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище дошлюбне ''Богатирьова''.

Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять справу розглядати за їх відсутності, через сімейні обставини. При цьому, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище дошлюбне ''Богатирьова'', а відповідач позов визнає (а.с. 20-21).

В порядку ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Беручи до уваги заяви сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до свідоцтва про одруження серії І-КИ № 152880, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Богатирьова), 22 січня 2010 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 03 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень не скористався, натомість надав суду заяву, де не заперечує проти задоволення позову, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає за доцільне ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище "Богатирьова", оскільки вона просила про це у своїй заяві (а.с.20).

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд виходить з наступного.

Позивачем долучено квитанцію від 29.01.2018 про сплату нею судового збору у сумі 704,80 грн. за подання до суду даного позову.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, суд не вбачає підстав стягнення з відповідача судового збору, оскільки позивач у підготовчому судовому засіданні просила сплачений нею судовий збір з відповідача не стягувати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 200, 206, 264 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії АН № 847473, рнокпп НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серії АН № 195598, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), зареєстрований 22 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 03 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити дошлюбне - ''Богатирьова''.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати припиненим у день набрання чинності цим рішенням.

Судовий збір сплачено в повному обсязі та розподілу не підлягає.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_4