Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури №7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до районного суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача Київської місцевої прокуратури № 7 матеріальну шкоду у розмірі 766,29 грн., яка полягає у витратах, понесених ним на проїзд та проживання для участі в Подільському районному суді м.Києва по розгляду в порядку КПК України його скарги на бездіяльність прокурора, а також моральну шкоду у розмірі 767,45 грн.

Позов мотивний тим, що 14.12.2016 р. та 20.04.2917 р. в порядку ст.214 КПК України позивач звернувся до відповідача із заявами про вчинення злочину, але отримав від Київської місцевої прокуратури № 7 відповіді про те, що його відомості про злочин за його заявами не були внесені до ЄРДР, а були скеровані до Подільського УП ГУ НП в місті Києві. В зв'язку з чим 20.01.2017 р. та 01.06.2017 р. позивач був вимушений звернутись до слідчого судді Подільського районного суду м.Києва із скаргами на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей за його заявами про злочин до ЄРДР, які відповідно ухвалами від 09.03.2017 р. та 02.06.2017 р. були задоволені. Вважає, що його витрати на переїзд потягом з місця проживання у Вінницькій області та проживання в готелі у Києві для розгляду слідчим суддю його скарг у розмірі 766,29 грн. відповідно до ст.56 Конституції України має бути відшкодовані відповідачем. Стверджує, що незаконною бездіяльністю відповідача, яка полягає у невнесенні відомостей за його заявами про злочин до ЄРДР,йому заподіяна моральна шкоду, яку він оцінює у 767,45 грн.

Вищевказана справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

Позивачем до суду подані оригінали проїзних документів на потяг напрямок Вінниця-Київ та Київ-Вінниця, а також рахунків про проживання в кімнаті матері та дитини ст.Київ-пасажирський південий вокзал.

Відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що за ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва від 09.03.2017 р. (справа № 758/1397/17), якою була задоволена скарга ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора, були внесені відомості до ЄРДР щодо зловживання службовими обов'язками працівниками поліції та викрадення працівниками ТМО «Психіатрія» цінних речей заявника. Але 19.05.2017 р. кримінальне провадження № 0000078 від 21.03.2017 р., розпочате за ознаками ст.190 ч.1 КК України ухвалою слідчого судді, закрито за відсутністю складу злочину (ст.284 ч.1 п.2 КПК України) та дана ухвала не оскаржувалась позивачем до слідчого судді. На виконання ухвали слідчого судді від 02.06.2017 р. (справа № 758/6611/17) відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені 15.06.2017 р. за № 0000139. Матеріали даного кримінального провадження відповідно до вимог ст.218 КПК України направлені до Київської місцевої прокуратури № 6. Зазначає, що для відшкодування матеріальної шкоди відсутні підстави, встановлені ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданної громадянові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та ст.1176, 1172 ЦК України. Стверджує, що для відшкодування моральної шкоди також відсутні правові підставі, визначені ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданної громадянові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та ст.1167 ЦК України. Крім того, мотивує тим, при розгляді позовів даної категорії відповідачем має бути Держава в особі Державної казначейської служби.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Постановою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва Супрун Г.Б. від 09.03.2017 р. задоволена скарга ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 та зобов'язано прокурора розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.12.2016 р. про вчинення кримінальних правопорушень в порядку ст.214 КПК України (справа № 758/1397/17).

На виконання зазначеної вище ухвали відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.1 КК України, були внесені до ЄРДР з реєстрацією № кримінального провадження - 0000078, орган досудового розслідування - Подільське УП ГУ НП в місті Києві.

Постановою слідчого СВ Подільського УП від 19.05.2017 р. досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням закрито на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України (відсутність складу злочину).

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Києва Декаленко В.С. від 02.06.2018 р. була задоволена скарга ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 та зобов'язано уповноважену особу прокуратури внести дані відповідно до повідомлення ОСОБА_1 від 20.04.2017 р. про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР (справа № 758/6611/17).

Як вбачається з наданих документів, на проїзд з Винниці (місця проживання позивача) до Києва і назад та проживання в м.Києва в період з 09.03.2017 р. по 10.03.2017 р. та 02.06.2017 р. по 03.06.2017 р. позивачем витрачено сума у розмірі 766,29 грн.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами статті 56 Конституції України регламентовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними свої повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Приписами ст.1176 ч.2 ЦК України визначено, що право на відшкодування шкоди, заданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодуються на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування таких видів відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Позивач пов'язує заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди постановленням слідчими суддями ухвали, якими була підтверджена бездіяльність прокурора щодо не розгляду у встановленому законом порядку його заяв про вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших

процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів

для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Згідно ст.3 наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Статтею 4 вищевказаного Закону визначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових

зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

А відтак, правових підстав, встановлених законом, для відшкодування шкоди відповідачем, судом не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є безпідставними на не заснованими на законі.

На підставі викладеного, ст.56 Конституції України, ст.ст.1166, 1167, 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», керуючись п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури №7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова