ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4245/18
Провадження № 22-ц/4820/194/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Камянець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (суддя Бондар О.О.) у цивільній справі за позовом Камянець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів в порядку реституції, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Камянець-Подільського міськрайонного суду перебуває справа за позовом Камянець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області до ОСОБА_4 про стягнення 261130 грн. в порядку реституції.

У липні 2018 року позивач звернувся із заявою про забезпечення цього позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 261130 грн., належні відповідачу ОСОБА_4 За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 відсутні. Згідно відомостей, наданих МВС України, інформація щодо зареєстрованих транспортних засобів за відповідачем також відсутня. Тому заявник вважав, що існує обґрунтована можливість відповідача ухилитись від виконання рішення суду, що унеможливить в майбутньому примусове виконання рішення суду.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Камянець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про забезпечення цього позову у виді накладення арешту на грошові кошти в сумі 261 130 грн., належні ОСОБА_4

Камянець-Подільський МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити подану заяву. Вважає, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню. На думку апелянта, судом безпідставно не взято до уваги обставини, на які посилався позивач у своїй заяві про забезпечення позову. Вказує, що не просив суд зупинити виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а звернувся із заявою для забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу, в межах суми заявленого позову, а це можуть бути кошти, які боржник отримав не тільки на виконання рішення суду про стягнення коштів на його користь, а й з інших джерел. Захід забезпечення позову, який просив застосувати позивач, за змістом не є тотожним заявленим позовним вимогам, оскільки накладення арешту не означає передання коштів позивачу. Не враховано, що без забезпечення позову прийняте рішення суду у цій справі фактично не буде виконане. Судом не дотримано положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо застосування практики Європейського суду з прав людини як джерела права, проігноровано правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові №6-605цс16 від 25 травня 2016 року.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_4 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що у червні 2018 року Камянець-Подільський МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів в порядку реституції, який мотивований тим, що позивач був визнаний продавцем будинку №24, по вул. Уральська у м. Камянець-Подільському, а ОСОБА_4 покупцем (за результатами проведення прилюдних торгів), між якими 15 лютого 2011 року було укладено правочин, який, в свою чергу, судовими рішеннями було визнано недійсним.

Судовим рішенням у справі №676/1504/16-ц відновлено права покупця ОСОБА_4 та стягнуто з Камянець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області кошти, сплачені ОСОБА_4 за придбання будинку. У звязку з цим у Камянець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області виникло право вимагати від покупця повернення придбаного ним майна на підставі недійсного правочину, тому в позовній заяві позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_4 261 130 грн. в порядку реституції, оскільки майно знищене.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Крім того, за висновками суду накладення арешту на грошові кошти у сумі 261 130 грн. є тотожними заявленим позовним вимогам, та до поданої заяви не надано доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Апеляційний суд констатує, що захід забезпечення позову, який просив застосувати позивач, дійсно за суттю не є тотожним заявленим позовним вимогам про стягнення цих коштів, та не зупиняє виконання судового рішення про стягнення коштів на користь ОСОБА_4

Водночас встановлено, що подана заява про забезпечення позову, як і додані до неї матеріали, не містять даних про те, що кошти в сумі 261130 грн., на які заявник просив накласти арешт, належать ОСОБА_4 (наявні на банківських рахунках тощо) або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, як того вимагає норма п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

За таких обставин правильним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цього висновку суду, відтак оскаржувану ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Камянець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2018 року.

Судді Л.М. Грох

ОСОБА_2

ОСОБА_3

_____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Категорія: ухвала

Доповідач Л.М.Грох