ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7210/17Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/4817/156/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Дикун С. І., Міщій О. Я.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2,

ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/7210/17 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., повний текст якого складено 02 липня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2017 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі від 27 січня 2014 року, укладеного між Тернопільською міською радою, та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по вулиці Енергетична, 27 в м. Тернополі, загальною площею 0,0700 га, скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області №10775900 від 10 лютого 2014 року та реєстрації іншого речового права №4618423 від 10 лютого 2014 року.

Свою позовну заяву позивачка мотивувала тим, що Тернопільська міська рада неправомірно розпорядилась земельною ділянкою площею 0,0700 га за адресою вул. Енергетична, 27 надавши її в оренду ОСОБА_1 , якою попередньо, правомірно користувалась ОСОБА_3

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнано недійсним договір оренди землі від 27 січня 2014 року, укладений між Тернопільською міською радою в особі заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по вул. Енергетична, 27 в м. Тернополі, Тернопільської області, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер земельної ділянки: :07:001:0127.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням представника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і винести постанову, якою відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначає, що позивачем не підтверджено право на спірну земельну ділянку та не подано доказів щодо порушення її прав відповідачами. Судом першої інстанції помилково взято до уваги, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23.06.2015 року по справі №607/7360/14-ц встановлено факт порушення прав позивача щодо тимчасового користування спірною земельною ділянкою.

Вказує, що суд безпідставно поклав в основу свого рішення скасування судом рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700га за адресою: вул. Енергетична, 27 ОСОБА_1В.

Вважає, що суд помилково і необґрунтовано констатує у своєму рішенні визнання позову представником Тернопільської міської ради, при цьому не встановлюючи законність чи не законність такого визнання.

Зазначає, що судом не взято до уваги клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення судового засідання через у засіданні по кримінальному провадженні, що позбавило можливості представника відповідача спростувати доводи позивача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і її предстаник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали і навели доводи аналогічні викладеним в скарзі та уточнили, що оскаржують рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

ОСОБА_3 і її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечили і вважають рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Представник Тернопільської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, що у відповідності до ст.ст. 130, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення на підлягає.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для визнання недійсним договору оренди землі від 27 січня 2014 року укладений між Тернопільською міською радою та ОСОБА_1.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2002 року у цивільній справі №276 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 17 січня 2002 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки усунення перешкод в її користуванні, зустрічним позовом ОСОБА_3 де ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні заїздом і встановлення порядку користування земельною ділянкою виділено в користування ОСОБА_6 земельну ділянку площею 274, 14 кв.м. і ОСОБА_3 - 274,14 кв.м. в межах і периметрах визначених експертним варіантом поділу. Земельку ділянку площею 51,72 кв.м. на якій влаштований заїзд до спірної ділянки, залишити в спільному користуванні сторін.

За договором дарування 1/2 частин житлового будинку укладеного 08 травня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/2 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Енергетична, 27.

Позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_1 є співвласниками по 1/2 частині будинку, що знаходиться за адресою: вул. Енергетична, 27 у м. Тернополі.

Даний будинок знаходиться за земельній ділянці 0.06 га.

Рішенням тридцять дев'ятої сесії шостого скликання Тернопільське міської ради №6/39/112 від 29 листопада 2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою: вул. Енергетична, 27 ОСОБА_1В." вирішено затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га для ведення городництва за адресою вул. Енергетична, 27, надати ОСОБА_1 в оренду терміном на п'ять років земельну) ділянку (кадастровий номер :07:001:0127) площею 0,0700 га для ведення городництва за адресою вул. Енергетична, 27: зобов'язати ОСОБА_1 в двомісячний термін здійснити державну реєстрації права оренди на земельну відповідно до чинного законодавства.

27 січня 2014 року між Тернопільською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець на підставі рішення Тернопільської міської ради від 29 листопада 2013 року за №6/39/112 надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по вулиці Енергетична 27 в місті Тернополі, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер земельної ділянки: :07:001:0127.

Згідно п. 8 вказаного договору договір укладено терміном до 29 листопада 2018 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Право оренди земельної ділянки зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 27 січня 2014 року укладеного між Тернопільською міською радою та ОСОБА_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково: визнано недійсними рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою вул. Енергетична, 27 ОСОБА_1В." та рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/69 від 29.11.2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0300 га за адресою вул. Енергетична, 27 гр. ОСОБА_1В."; зобов'язано Тернопільську міську раду розглянути питання щодо надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0215 га за адресою вул. Енергетична, 27 у м. Тернопіль. У задоволенні решти позовних вимог -відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Тернопільської міської ради задоволено частково: рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року в частині задоволення позову про визнання недійсним рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/69 від 29.11.2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0300 га за адресою вул. Енергетична, 27 гр. ОСОБА_1; про зобов'язання Тернопільську міську раду розглянути питання щодо надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0215 га за адресою вул. Енергетична, 27 у м. Тернопіль скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

Вказаними рішеннями суду встановлено, що при складанні та затвердженні оспорюваними рішенням сесії Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 року та №6/39/69 від 29.11.2013 року проектів землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельних ділянок площами 0,0700 га та 0,0300 га, не враховано проведений за вказаним рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2002 року варіант поділу земельної ділянки №4 затверджений в додатку №6 висновку судової земельно-технічної експертизи від 13 вересня 2001 року на підставі якого здійснено поділ земельної ділянки площею 0,06 га по вул. Енергетичній, 27 м. Тернополі та не враховано прав суміжних землекористувачів, чим порушено права ОСОБА_3

Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року встановлено, що у площу земельної ділянки, яка надана відповідачці ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведенні земельної ділянки площею 0,0700га за адресою вул. Енергетична, 27 ОСОБА_1В.» увійшла земельна ділянка, якою правомірно користувалася ОСОБА_3, а тому, Тернопільська міська рада не припинивши право користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3 надала її відповідачці ОСОБА_1, чим порушила права ОСОБА_3

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч. 1ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 ЗК Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно частини першої статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір оренди землі від 27 січня 2014 року укладений між Тернопільською міською радою та ОСОБА_1 підлягає визнанню недійсним, з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року встановлено, що рішення Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29 листопада 2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою: вул. Енергетична, 27 ОСОБА_1В.", на підставі якого відповідно був укладений спірний договір оренди землі від 27 січня 2014 року, порушує права позивача ОСОБА_3

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спірний договір оренди землі від 27 січня 2014 року укладений внаслідок прийняття Тернопільською міською радою рішення №6/39/1 12 від 29 листопада 2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою: вул. Енергетична, 27 ОСОБА_1В.", яке визнано недійсним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року та залишене в цій частині без змін рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторож (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За приписами пунктів 1, 3 статті 203 ЦК України зміст правочину може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, докази наявні в матеріалах справи та встановлені судом обставини суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання спірного правочину недійсним.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не підтверджено право на спірну земельну ділянку та не подано доказів щодо порушення її прав відповідачами колегією суддів оцінюються критично, оскільки такі обставини встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року, які набрали законної сили.

Критичній оцінці підлягають і доводи апеляційної скарги, що суд помилково і необґрунтовано констатує у своєму рішенні визнання позову представником Тернопільської міської ради, при цьому не встановлюючи законність чи не законність такого визнання, оскільки такі доводи не підтверджені доказами. Крім того, незаконність рішень Тернопільської міської ради вже встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року.

Колегія суддів не вважає такими, що дають підстави для скасування рішення суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги, що судом не взято до уваги клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення судового засідання через участь у засіданні по кримінальному провадженні, що позбавило можливості представника відповідача спростувати доводи позивача, оскільки неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору .Крім того позивачка була присутня в судовому засіданні .

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду з підстав наведених в апеляційній скарзі.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення буде складено до 12 листопада 2018 року.

Головуючий Г.М.Шевчук

Судді С.І.Дикун

ОСОБА_7