МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Справа №370/2541/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі судового засідання Прокопчук О.О., при розгляді у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому вказав, що 25.02.2011 року померла його мати, ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: садовий (дачний) будинок №298, розташований за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, Садове товариство «Івушка»; земельна ділянка площею 0,0984 га для ведення садівництва, яка розташована на території Колонщинської сільської ради.

Оскільки на час відкриття спадщини разом із померлою проживав її чоловік, ОСОБА_4, був непрацездатним за віком та не відмовився від прийняття спадщини, тому є таким, що прийняв спадщину. Позивач та відповідач по справі - діти померлої, а відповідно належали до числа спадкоємців першої черги, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері не подавали, тому спадщину не прийняли та на неї не претендували.

07.10.2015 року помер ОСОБА_4, після чого відкрилась спадщина на згадані вище садовий будинок та земельну ділянку.

Позивач та відповідач по справі - діти померлого ОСОБА_4, є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач спадщини після смерті батька не прийняв та на неї не претендує. Позивач на час відкриття спадщини проживав разом з померлим, а тому є таким, що прийняв спадщину. Проте, оформити своє право на згадане вище спадкове нерухоме майно не має змоги, у звязку з тим, що померлий ОСОБА_2 за життя, прийнявши спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 юридично не оформив своїх спадкових прав, крім того у ДРРП відсутня інформація щодо реєстрації права власності на садовий будинок та земельну ділянку, що і стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв на право на спадщину позивачу.

Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має.

Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України просив суд визнати за ним право власності на садовий (дачний) будинок №298, розташований за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, Садове товариство «Івушка»; земельну ділянку площею 0,0984 га для ведення садівництва, яка розташована на території Колонщинської сільської ради та належала померлій ОСОБА_3 на праві власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії КВ від 12.04.1995 року.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14.09.2018 року позов ОСОБА_1, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.10.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Також даною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори копії спадкових справ до майна померлого 07.10.2015 року ОСОБА_2 та до майна померлої 25.02.2011 року ОСОБА_3

Ухвалою суду від 05.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 08.11.2018 року.

У судове засідання 08.11.2018 року позивач не прибув, згідно письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

25.02.2011 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №199619, видане 26.02.2011 року Відділом реєстрації смерті у м.Києві, актовий запис №3589, та свідоцтвом про народження позивача серії І-БК №483040, видане 02.10.1973 року Радянським ЗАГС м. Києва, актовий запис №2157.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: садовий (дачний) будинок №298, розташований за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, Садове товариство «Івушка», та земельна ділянка площею 0,0984 га для ведення садівництва, яка розташована на території Колонщинської сільської ради.

Оскільки на час відкриття спадщини разом із померлою проживав її чоловік, ОСОБА_4 (свідоцтво про одруження серії І-АБ №381396, видане 28.12.1970 року Бабинецькою сільською радою Бородянського району, актовий запис №59), був непрацездатним за віком та не відмовився від прийняття спадщини, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивач та відповідач по справі - діти померлої, а відповідно спадкоємці першої черги за законом, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 не подавали, тому спадщину не прийняли, що підтверджується відповіддю Дванадцятої київської державної нотаріальної контори №8256/01-16 від 27.09.2018 року, звідки вбачається, що спадкова справа до майна померлої 25.02.2011 року ОСОБА_3 не заводилась.

07.10.2015 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №352307, видане 12.10.2015 року Відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №15188, та свідоцтвом про народження позивача серії І-БК №483040, видане 02.10.1973 року Радянським ЗАГС м. Києва, актовий запис №2157.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на згадані вище садовий будинок та земельну ділянку, які він прийняв у спадщину після смерті дружини ОСОБА_3

Позивач та відповідач по справі - діти померлого ОСОБА_4, є спадкоємцями першої черги за законом.

Відповідач спадщини після смерті батька не прийняв, що підтверджується відповіддю Дванадцятої київської державної нотаріальної контори №8256/01-16 від 27.09.2018 року, звідки вбачається, що спадкова справа до майна померлого 07.10.2015 року ОСОБА_2 не заводилась.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом з батьком ОСОБА_2, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Проте, оформити своє право на згадане вище спадкове нерухоме майно не має змоги, у звязку з тим, що померлий ОСОБА_2 за життя, прийнявши спадщину після смерті дружини ОСОБА_3, юридично не оформив своїх спадкових прав та у ДРРП відсутня інформація щодо реєстрації права власності на садовий будинок та земельну ділянку, що і стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв на право на спадщину на вказане нерухоме майно позивачу (лист відмова №1500/02-31 від 06.09.2018 року).

Інших спадкоємців щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 ні за законом/заповітом судом не встановлено.

Як вбачається із довідки №2, виданої 20.05.2018 року СТ «Івушка», ОСОБА_3 дійсно була членом садового товариства «Івушка», їй належала земельна ділянка площею 0,0984 га на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, на якій побудовано у 1991 році садовий будинок.

Згідно технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_5, на садовий (дачний) будинок №298, розташований на території Садового товариства «Івушка», Колонщинська сільська рада, Макарівський район, Київська область, під літ. «А» має загальну площу 127,5 кв.м., мансарда житлова «над А», веранда відкрита «а», сарай «Б», убиральня «В», літній душ «Г», ганок «а1», балкон «а2», колодязь І, ворота №1, огорожа №2.

Те, що земельна ділянка площею 0,0984 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, належала ОСОБА_3 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії КВ, виданий на імя ОСОБА_3 на підставі рішення Колонщинської сільської ради №1 від 26.01.1995 року, та який зареєстрований 12.04.1995 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №59.

Як вбачається з відповіді №3154/172-18 від 04.09.2018 року Відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, даній земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер.

Так, на момент видачі державного акту інструкцією від 15.04.93 р. №28 та Постановою ВР України «Про оформлення державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» не було передбачено присвоєння кадастрових номерів на земельні ділянки, що в свою чергу унеможливлює отримання витягу про державну реєстрацію права власності на неї, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до п.п. 3.14 п.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцями першої черги за законом майна померлого 07.10.2015 року ОСОБА_4, спадщину прийняв, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшов садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0984 га, щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 4 ст. 206, ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті 07.10.2015 року ОСОБА_4, право власності на наступне нерухоме майно:

- садовий (дачний) будинок №298 в Садовому товариству «Івушка» на території Колонщинської сільської ради, Макарівський район, Київська область, під літ. «А» загальною площею 127,5 кв.м., мансарда житлова «над А», веранда відкрита «а», сарай «Б», убиральня «В», літній душ «Г», ганок «а1», балкон «а2», колодязь І, ворота №1, огорожа №2;

- земельну ділянку площею 0,0984 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, Державний акт на право приватної власності на землю серії КВ, виданий на імя ОСОБА_3 на підставі рішення Колонщинської сільської ради №1 від 26.01.1995 року, зареєстрований 12.04.1995 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №59,

яке ОСОБА_4 прийняв як спадщину після смерті 25.02.2011 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому ст. ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 08.11.2018 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, адреса -03115, АДРЕСА_1;

ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, адреса 03148, АДРЕСА_2.

Суддя О.В. Тандир