Номер провадження: 22-ц/785/3382/18
Номер справи місцевого суду: 501/783/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про стягнення матеріальної шкоди та пені ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України безпідставно використані грошові кошти по його рахунку № 0150-4399 у розмірі 11300 гривень, судові витрати, повязанні з розглядом позовної заяви, а також пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня подання позовної заяви.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про стягнення матеріальної шкоди та пені задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, код за , 01001, м. Київ вул. Госпітальна, 12г на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 безпідставно використані грошові кошти по рахунку № 0150-4399 у розмірі 11300 (одинадцять тисяч триста) гривень.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, код за , 01001, м. Київ вул. Госпітальна, 12г на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 651 (шістсот пятдесят одна) гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 понесені судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що у Чорноморському відділенні банку Філії - Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України, за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, пр. Миру, 11, 65-Н, між позивачем та «Ощадбанком» у листопаді 2015 року була укладена угода на відкриття банківського рахунку № 0150-4399, перерахування його заробітної плати на вказаний рахунок, зберігання його заробітної плати «Ощадбанком», виконання переказів, та отриманням банківської картки (електронного платіжного засобу), та позивачу була надана банківська картка № 54048.

У період з 05 по 06 березня 2016 року була вчинена крадіжка з проникненням у житло батька позивача - ОСОБА_3 невстановленою слідством особою, де він мешкав на той час. В нього були викрадені цінні речі та документи (паспорт громадянина, ідентифікаційний код, закордонний паспорт, свідоцтво про народження, диплом про вищу освіту та інші), по вказаному факту проводиться досудове слідство кримінального правопорушення, відомості внесені до ЄРДР № 80000529 від 07.03.2016 р.

28.03.2016 р. позивач оповістив громадськість через ЗМІ про недійсність його викраденого паспорту «КМ 564413», надавши оголошення у газеті м. Одеси «Рекламний курьер».

08.04.2016 р. Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області позивачу було видано новий паспорт серія ОК № 007830.

23.01.2017 р. представником банку «Ощадбанк» у відділені 10015/0605 за адресою м. Одеса, вул. Висоцького, 23 та особою, яка назвалася ОСОБА_2 було підписано заяву про приєднання № 1117043/230117 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Поточний рахунок № 4399. Особою було надано паспорт на імя ОСОБА_2 № 564413 Серія КМ, що виданий Портофранківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області 29.09.2008 року.

24.01.2017 р. з карткового рахунку позивача № 0150-4399 було списано 11300 гривень.

25.01.2017 р. позивач звернувся заявою (претензією) до Філії - Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про повернення незаконно використаних коштів по службовій недбалості співробітників АТ „Ощадбанк, а саме грошових коштів у розмірі 11300 гривень з його зарплатної картки № 54048.

24.02.2017 р. на адресу ОСОБА_2 Філією - Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України направлено відповідь, згідно якої в ході проведення перевірки фактів порушень з боку працівників банку своїх посадових інструкцій та вимог нормативних документів АТ «Ощадбанк» не встановлено. Зокрема, в ході проведення перевірки зясовано, що збиток у сумі 11300 гривень нанесений внаслідок навмисних неправомірних (шахрайських) дій невстановленої особи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції на підставі ст.ст. 1166, 1073 ЦК України, виходив з того, що з відповідача на користь позивача слід стягнути безпідставно використані грошові кошти по рахунку № 0150-4399 у розмірі 11300 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст.1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з кримінального провадження № 0000382 25.01.2017 року надійшла заява від ОСОБА_2, про те, що в період часу з 23.01.2017 року по 24.01.2017 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошима в розмірі 11300 гривень, які належать заявнику. Відомості внесені до ЄРДР 25.01.2017 р.

Також 25.01.2017 року за вх. №1149 ОСОБА_2 звернувся до Філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ошадний банк України» із заявою про повернення незаконно використаних коштів по службовій недбалості співробітників АТ „Ощадбанк (а.с.18) та 24.02.2017 р. на його адресу від Філієї - Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України надійшла відповідь, згідно якої в ході проведення перевірки фактів порушень з боку працівників банку своїх посадових інструкцій та вимог нормативних документів АТ «Ощадбанк» не встановлено. Зокрема, в ході проведення перевірки зясовано, що збиток у сумі 11300 гривень нанесений внаслідок навмисних неправомірних (шахрайських) дій невстановленої особи.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 вжив всіх необхідних заходів, передбачених у випадку незаконно використаних (знятих) коштів, а саме: проінформував банк, а також правоохоронні органи про факт незаконно використаних (знятих) коштів з його зарплатної картки, тому саме банк несе відповідальність за збитки від операцій, здійснених після повідомлення банку, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до положень п.6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ №705 від 05.11.2014 року згідно якого до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Крім того, кошти, які перебували на рахунку клієнта банку, належать клієнту банку і їх списання може відбуватися лише в установленому законом порядку, а відтак судом було встановлено, що банк списав кошти безпідставно, не вчинив жодних дій для зупинення операції списання коштів, тобто банк несе відповідальність за сам факт незаконного списання суми із рахунку клієнта.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно зясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Будь-яких належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 76,77,78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про стягнення матеріальної шкоди та пені залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.11.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_4