Справа № 199/8082/17
04 січня 2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Терентієвої Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,
за участю учасників справи:
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2017 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі під № 3-2452, позивачка є власником 33/100 частин квартири №2/3 в будинку №5 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Карпова у місті Дніпро (м. Дніпропетровськ).
Разом з нею в спірному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Відповідач ОСОБА_6 в домоволодінні не проживає з 18.06.2015, не користується ним, не несе витрат на його утримання, тому позивач звернулася до суду та просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №2/3 по вулиці Карпова, 5 в місті Дніпро.
В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за п.1,2,4 4 ч.1. ст. 280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно п. 40 рішення ЄСПЛ в справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 2 грудня 2010 року згідно з Конвенцією поняття "житло" не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання "житлом", яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв'язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Прокопович проти Росії".
Статтею 386 ЦК України встановлено засади захисту права власності, відповідно до якої держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Одним із способів захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, є право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2017 року, виданого державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі під № 3-2452, позивачка є власником 33/100 частин квартири №2/3 в будинку №5 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Карпова у місті Дніпро (м. Дніпропетровськ) (а.с.10,11,12).
Разом з нею в спірному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується довідкою №175440 від 10.11.2017, виданою головою квартального комітету (а.с.13).
Відповідач ОСОБА_6 залишається зареєстрованим в квартирі №2/3 по вулиці Карпова, 5 в місті Дніпро, утім в квартирі не мешкає без поважних причин, особистих речей в ній не має, оплату комунальних послуг не здійснює, що підтверджується наданими доказами та показами допитаних у судовому засіданні свідків.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 втратив право користування спірним житлом.
Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, то суд враховує, що під час розгляду справи, позивач просила віднести судові витрати на її рахунок.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №2/3 по вулиці Карпова, 5 в місті Дніпро, що є підставою зняття з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового приміщення квартири № 2/3 по вулиці Карпова, 5 в місті Дніпро.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.
Повний текст судового рішення буде складено 11 січня 2018 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Б.Подорець