ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2018 року

м.Харків

справа № 640/16842/18

провадження № 22-ц/818/296/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Міжнародні авіалінії України»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України» про захист порушених прав на безоплатний проїзд повітряним транспортом, стягнення транспортних витрат та визнання вчинених відповідачем дій протиправними за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Невядомського Д.В., в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України» про захист порушених прав на безоплатний проїзд повітряним транспортом, стягнення транспортних витрат та визнання вчинених відповідачем дій протиправними.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 14 вересня 2018 року матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом направлено до Дарницького районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що справа за вказаним позовом підсудна саме Київському районному суду міста Харкова, оскільки предметом позову є захист порушених його прав як споживача, тому відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України справа має бути розглянута за зареєстрованим місцем його проживання.

Приватне акціонерне товариство «Міжнародні авіалінії України» подало заперечення на апеляційну скаргу, просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 Зазначає, що на дану справу розповсюджуються правила виключної підсудності, а справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва за місцезнаходженням перевізника.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Передаючи цивільну справу на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України» про захист порушених прав на безоплатний проїзд повітряним транспортом, стягнення транспортних витрат та визнання вчинених відповідачем дій протиправними не підсудна Київському районному суду міста Харкова, на спірні правовідносини розповсюджуються загальні правила територіальної підсудності, тобто позов має розглядатися за місцем знаходження відповідача.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що у вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України». Просив зобовязати відповідача обміняти талон із позначкою «туди» із іменного листа талонів до посвідчення інваліда війни 2 групи на пільговий квиток безоплатного проїзду повітряним транспортом компанії «Міжнародні авіалінії України». Стягнути з відповідача на його користь транспортні витрати у розмірі 550 грн., повязані з його перевезенням. Визнати дії Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України» протиправними в частині відмови йому у реалізації права безоплатного проїзду у 2018 року як інваліду 2 групи.

За загальним правилом, відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Зокрема ч. 5 вказаної статті передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Крім того стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності. Згідно ч.4 ст. 30 ЦПК України позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, предявляються за місцезнаходженням перевізника.

Вирішуючи питання територіальної підсудності, слід зясовувати характер спірних правовідносин.

Матеріали справи свідчать про те, що предметом спірних правовідносин є захист порушених прав споживача, який має пільгу у вигляді безоплатного проїзду повітряним транспортом, стягнення транспортних витрат на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про транспорт», норм Цивільного Кодексу України.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 роз'яснено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

У п. 5 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що відповідно до ст.24 Закону споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються захисту його порушених прав як споживача на обмін талону на пільговий квиток безоплатного проїзду повітряним транспортом. Тому даний позов може бути подано за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача.

Висновок суду першої інстанції про те, що справа за позовом ОСОБА_1 за підсудністю підлягає направленню до Дарницького районного суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача, не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки справа підсудна Київському районному суду міста Харкова на підставі ч.5 ст. 28 ЦПК України.

Посилання відповідача на те, що дана справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва за місцезнаходженням перевізника, відповідно до ч.4 ст. 30 ЦПК України, - не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки порушення прав ОСОБА_1 повязане не з договором перевезення, а з захистом його права, як споживача, особи, якій відмовлено в обміні талону на пільговий квиток безоплатного проїзду повітряним транспортом.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_2