Житомирський апеляційний суд
Справа №290/275/18 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю представника позивачів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_3

на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2018 року під головуванням судді Бабича С.В.

за матеріалами позовної заяви №290/275/18 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області про зобов'язання виділити земельні частки (паї) у натурі (на місцевості) шляхом задоволення заяв, -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом. Просив зобов'язати відповідачів виділити позивачам їх земельні частки (паї) у натурі (на місцевості), шляхом задоволення заяв позивачів до відповідачів від 26 жовтня 2017 року, або іншим способом, погодженим з довіреною особою позивачів. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що відповідачі безпідставно зволікають з виділенням позивачам у натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), право на які останні набули на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Роз'яснено Степанюку С.І., що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного судочинства.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначену ухвалу суду як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходив з того, що зі змісту позовних вимог вбачається публічно-правовий спір.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд не врахував, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області про захист права власності власників земельних часток (паїв). Зокрема, просив зобов'язати відповідачів виділити позивачам їх земельні частки (паї) у натурі (на місцевості), оскільки відповідачі безпідставно зволікають з виділенням цих часток (паїв) позивачам, право на які останні набули на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2,5 Земельного кодексу України; далі- ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116,118,123,128,131,144,146,147, 149,151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

За наведених обставин та враховуючи характер порушеного спору, суд помилково вважав, що в даному випадку має місце публічно-правовий спір та безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі. Питання про обгрунтованість заявлених вимог може бути вирішено лише при розгляді справи по суті.

У зв»язку з цим та відповідно до п.3 ч.1 ст.379 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів позову до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,379,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2018 року скасувати.

Позовну заяву №290/275/18 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області про зобов'язання виділити земельні частки (паї) у натурі (на місцевості) шляхом задоволення заяв направити до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 08.11.2018 року.