Провадження № 22-ц/783/4255/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Фейір К.О.

з участю позивача ОСОБА_3, представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника ОСОБА_5-ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 20 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 20 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 садового будинку №19 в садівничому кооперативі "Хімік" по вул.Пимоненка, 16 в м.Львові, який складається з двох літніх кімнат та кухні, загальною площею 38, 6 кв. м.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 гаражного боксу №24 в Тимчасовому об"єднаному автогаражному кооперативі №10 по вул.Рахівська,16-" а" в м.Львові

В решті позову - відмовлено.

Позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 садового будинку №19 в садівничому кооперативі "Хімік" по вул. Пимоненка, 16 в м.Львові, який складається з двох літніх кімнат та кухні, загальною площею 38, 6 кв. м.

Визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 гаражного боксу №24 в Тимчасовому об»єднаному автогаражному кооперативі №10 по вул.Рахівська,16А у м.Львові.

В решті позову - відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3. Вважає рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та визнання за нею права власності в цілому на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом назаконним, оскільки висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального права. Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що спірна квартира була особистою власністю ОСОБА_8 не відповідають обставинам справи і суперечить нормам матеріального права. В апеляційній скарзі просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року в частині, що стосується задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та визнання за нею права власності в цілому на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом змінити і ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_9. В решті рішення просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з 29 вересня 1973 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Після укладення шлюбу прізвище "Маркова" було змінено на "Некраха" (т.1, а.с. 3).

Із свідоцтв про смерть серії І-МГ № 306824 та серії І-СГ № 372268 вбачається, що ОСОБА_9 померла 28 травня 2014 року, а ОСОБА_8 помер 03 листопада 2014 року( т.1 а.с.66).

19 липня 2007 ОСОБА_8 склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження яким належну йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ЛВ № 074970, виданого Департаментом землеустрою та планування забудови міста виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 20.06.1997 року за № 386 земельну ділянку, розташовану на території Львівської міської ради в садівничому кооперативі "Хімік", передану для ведення садівництва, площею 0,0608 гектара та належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_3 заповів своїй онуці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстровано в реєстрі за № 4559 (т.1, а.с. 52).

22 липня 2009 року ОСОБА_9 склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла своєму сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстровано в реєстрі за № 3532 (т.1,а с. 14).

Квартира АДРЕСА_4 складається з однієї кімнати та кухні, загальною площею 40,6 кв.м. Вказана квартира на праві власності належала ОСОБА_8, що підтверджується актом прийняття-передачі квартири від 21 липня 1997 року (т.1, а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_8 земельну ділянку, розташовану на території Львівської міської ради в садівничому кооперативі "Хімік", передану для ведення садівництва, площею 0,0608 гектара успадкувала ОСОБА_5П.( т.1, а.с. 53).

Як вбачається із відповіді Першої Львівської державної нотаріальної контори № 1252/02-14 року у видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3 було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві (т.1, а.с. 58).

Із довідки Садівничого кооперативу "Хімік" вбачається, що садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі "Хімік" по вул. Пимоненка, 16 у м.Львові належав ОСОБА_8, який був членом кооперативу. Даний будинок збудований в 1991 році за власні кошти (т.2 а.с.125)

Довідкою №1/16000 виданою ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» від 13.11.2014 року ствреджується, що садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі "Хімік", що по вул. Пимоненка, 16 у м. Львові на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_8 на підставі рішення Львівського міськвиконкому від 21.03.1960 року, довідки, виданої садівничим товариством "Хімік" від 27.04.1993 року. Станом на 22.12.2014 року садовий будинок складається з двох літніх житлових кімнат та кухні, загальною площею 52,6 кв.м. На земельній ділянці знаходиться: садовий будинок, сіни, веранда, прибудова, сарай, огорожа, хвіртка, замощення. Самовільно добудовано веранду, прибудову та сарай літ "Б", сарай літ "В". Зміна загальної площі з 38,6 кв.м. на 52,6 кв.м. за рахунок самовільно добудованої веранди та прибудови (т.1,а с. 72).

Як вбачається із довідки № 43 виданої Тимчасовим обєднаним автогаражним кооперативом № 10 від 18.04.2016 року ОСОБА_8 був членом гаражного кооперативу з 1984 року і йому належав гаражний бокс № 34 (т.1, а.с. 221)

Із відповіді ЛОР ОКП "БТІ та ЕО" від 13.11.2014 року вбачається, що гаражний бокс № 34 в Тимчасово обєднаному автогаражному кооперативі № 10 за адресою: м.Львів, вул. Рахівська, 16 а на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_8 (т.2, а.с.125).

Із копій спадкових справ № 14/2014 від 09.09.2014 року та №358/2014 від 03.11.2014 року заведених після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері за заповітом, а ОСОБА_7 своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_8 майно не охоплене заповітом від 19.07.2007 року, а саме: грошові вклади , що знаходяться в ПАТ "ОСОБА_12 КРЕДИТ ДНІПРО" на рахунку №0701, залишок на якому становив 11 (одинадцять) гривень 25 копійок, на рахунку №0702, залишок на якому становив 3049 (три тисячі сорок девять) гривень 57 копійок, що належали спадкодавцю на підставі повідомлення ПАТ "ОСОБА_12 Дніпро" від 13.02.2015 року за № 243-Бт та прості іменні акції з нарахуваннями на них дивідендів, що знаходяться у ПАТ "Львівський хімічний завод" в кількості 55 штук, номінальна вартість ЦП - 245 (двісті сорок пять) гривень 00 копійок, сумальною номінальною вартістю 13475 грн., що належали спадкодавцю на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах, виданої ТзОВ "Підприємство "Росан-Цінні папери" 05 травня 2015 року за вих.№36. 13.05.2015 року успадкував ОСОБА_7 (т.1, а.с 74).

Із копії відповіді Першої Львівської державної нотаріальної контори № 799/02-14 року у видачі ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі "Хімік" по вул. Пимоненка, 16 в м. Львові; гаражний бокс № 34 в Тимчасовому обєднаному автогаражному кооперативі № 10 на вул. Рахівській, 16-"а" в м. Львові йому було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (т.1, а.с. 71).

Постановляючи оскаржуване рішення, суд виходив з наступних висновків:

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_9 є позивач ОСОБА_3, а спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 за заповітом щодо частини майна є ОСОБА_5, а спадкоємцем за законом щодо майна не охопленого заповітом є син спадкодавця ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна йому на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Драгана, 4/63 та земельна ділянка, розташована на території Львівської міської ради в садівничому кооперативі "Хімік", передану для ведення садівництва, площею 0,0608 гектара.

Позивач ОСОБА_5, яка є спадкоємцем за заповітом, вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини, на момент відкриття спадщини, померлому на праві власності належала квартира АДРЕСА_4, яка входить до складу спадщини, наявність перешкод для видачі свідоцтва на це спадкове майно нотаріусом є підставою для задоволення позову ОСОБА_5 та визнання за нею право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом.

Право власності на садовий будинок № 19 в садівничому кооперативі "Хімік" по вул. Пимоненка, 16 у м.Львові та гаражний бокс № 34 в Тимчасово обєднаному автогаражному кооперативі № 10 по вул. Рахівська,16а у м.Львові було зареєстровано за ОСОБА_8 у встановленому законом порядку, державна реєстрація такого права не була оспорена, а також зважаючи на те, що такі об"єкти набуті ним у власність за час перебування у шлюбі із ОСОБА_9, з огляду на відсутність обставин, що б давали підставу для відступу від рівності часток, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані об"єкти нерухомого майна були спільним майном подружжя, а частки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у спільному майні - рівними по 1/2.

Позивач ОСОБА_3, який є спадкоємцем ОСОБА_9 за заповітом, вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, на момент відкриття спадщини, померлій ОСОБА_9 на праві власності належали 1/2 садового будинку №19 в садівничому кооперативі "Хімік" по вул.Пимоненка, 16 в м.Львові (без врахування самочинних добудов) та 1/2 гаражного боксу №34 в Тимчасовому об"єднаному автогаражному кооперативі №10 по вул.Рахівська,16А у м.Львові, які входить до складу спадщини, наявність перешкод для видачі свідоцтва на це спадкове майно нотаріусом, позов ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення та визнати за ним права власності на вказані частки в порядку спадкування за заповітом, без врахування самочинних добудов до садового будинку;

Позивач ОСОБА_7, який є спадкоємцем ОСОБА_8 за законом, вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, на момент відкриття спадщини, померлому ОСОБА_8 на праві власності належали 1/2 садового будинку №19 в садівничому кооперативі "Хімік" по вул. Пимоненка, 16 в м.Львові (без врахування самочинних добудов) та 1/2 гаражного боксу №34 в Тимчасовому об"єднаному автогаражному кооперативі №10 по вул. Рахівська, 16-"а" в м.Львові, які входять до складу спадщини, наявність перешкод для видачі свідоцтва на це спадкове майно нотаріусом було відсутність правовстановлюючих документів, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позов ОСОБА_7 слід задоволити частково та визнати за ним право власності на вказані частки в порядку спадкування за законом, без врахування самочинних добудов до садового будинку;

Позивачем ОСОБА_7 не подано суду доказів в підтвердження обставин щодо прийняття спадщини ОСОБА_7. Г.І. після смерті ОСОБА_9, як і доказів про те, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_8 постійно проживав разом із нею та фактично прийняв спадщину за законом, а відтак, підстав для задоволення вимог його позову про визнання за ним права власності з врахуваням частки успадкованої батьком після смерті ОСОБА_9 відсутні.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст.ст.182, 330 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого.

Згідно роз"яснень, які містить п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Обєктом спільної сумісної власності подружжя є будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом беззаперечно встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_2 належала особисто ОСОБА_8

Матеріали справи не містять будь-яких доказів в підтвердження того, що згадана квартира буда спільною сумісною власністю ОСОБА_8 ОСОБА_9, в зв"язку з чим, ОСОБА_8 заповівши свою квартиру ОСОБА_5, розпорядився своїм майном на власний розсуд. ОСОБА_9 не належала 1/2 частина спірної квартири, в зв"язку з чим, ОСОБА_3 прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_9 не міг успадкувати та й не успадкував 1/2 частини квартири АДРЕСА_2.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав вважати оскаржуване рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 20 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2