РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/16734/17

Провадження № 22-ц/4815/121/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Харечко С.П.

Рішення ухвалене в м. Рівне Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення 09 липня 2018 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Шимків С.С., Хилевич С.В.

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю.,

з участю ОСОБА_2, її представника адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості по виплаті аліментів, пені, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості по виплаті аліментів, пені.

В обґрунтування вказаного позову зазначає про те, що з 26 вересня 2003 року вона та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_6, яка фактично проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що батько грошей на потреби дитини не дає. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, вона не чинила. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я доньки, не дбає про її інтереси. За весь час після розлучення батько з дитиною не спілкувались жодного разу. Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22.11.2004 року було присуджено стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частки від заробітку , до досягнення нею повноліття. З 2010 року відповідач не сплачував суму аліментів, та навіть не цікавився за які кошти виховується дитина.

На підставі останньої заяви про зменшення позовних вимог від 06 червня 2018 року, позивач просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь заборгованість по аліментах на утримання ОСОБА_6 в розмірі 73 712,54 грн. та пеню в розмірі 5 179,34 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості по виплаті аліментів, пені задоволено частково : стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5179,34 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Попереджено ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини ОСОБА_6, в тому числі і щодо її матеріального забезпечення та покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_5.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та необґрунтованим.

Зазначає про те, що судом першої інстанції було проігноровано пояснення дитини, викладені у висновку органу опіки і піклування, з якого вбачається, що своїм татом вона називає вітчима, а свого біологічного батька не знає.

Вказує, що протягом 12 років ОСОБА_5 жодного разу не відвідав дитини, ніяким чином не спілкувався з нею. Жодного доказу на підставу своїх заперечень проти вимоги про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6 сторона відповідача не надала. 18.02.2018 дочці виповнилося 14 років, вона не бажає мати батьком ОСОБА_5, про що зазначила у своїй заяві до суду.

На підставі викладеного, просила рішення Рівненського міського суду від 04 липня 2018 року в частині відмови в позбавленні батьківських прав ОСОБА_5 відносно дочки ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Увизначений судом апеляційної інстанції строк, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 пояснила суду, що відповідач - біологічний батько її доньки, не займався її вихованням, не утримував її та не цікавився нею взагалі, доки не було відкрите провадження в даній справі, хоч вона протягом всього минулого часу не чинила перешкод для спілкування з донькою ОСОБА_6. Донька вже понад 10 років батьком називає її теперішнього чоловіка, а свого батька не знала і була здивована, коли місцевий суд не позбавив його батьківських прав. Стверджує, що відповідач пропонував їй, що за плату відмовиться від доньки.

ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_7 завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явились та причин неявки не повідомили, тому колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 заперечував проти позбавлення його батьківських прав і заявляв про бажання піклуватися про доньку, проявляти турботу та брати участь у її вихованні, однак до суду апеляційної інстанції для підтвердження та доведення своїх намірів не з'явився.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду першої інстанції в частині позову про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, пені сторонами не оскаржене, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має іншу сім'ю та дитину, однак бажає приймати участь у виховані доньки. Раніше до ОСОБА_5 заходи попередження не застосовувались і таке позбавлення батьківських прав щодо доньки, не відповідатиме інтересам дитини.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень даних в п.16 Постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Місцевим судом ці обставини досліджувались та фактично були встановлені, однак їм була дана невірна правова оцінка.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами у справі, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2003 року. Шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 від 15 серпня 2005 року Костопільського райвідділу РАЦС (а.с.8).

Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, що підтверджується її свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 01 березня 2004 року виданим відділом РАЦС Рівненського МУЮ, актовий запис за №422. Батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22.11.2004 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.10.2004 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10).

Відповідно розрахунку заборгованості зробленого держвиконавцем від 16.05.2018 року №43464 заборгованість ОСОБА_5 по стягнутим на доньку аліментах починаючи з 2010 року становить 73712.54 грн. (а.с.72-73).

Згідно з висновку органу опіки та піклування №08-355 від 23.02.2018 року, комісія як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.34-35).

Колегія суддів погоджується з таким висновком та вважає, що наявність у батька ОСОБА_5 дитини в іншій сім'ї та бажання в майбутньому приймати участь у вихованні доньки не знімає з нього відповідальності за багато попередніх років ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, щодо доньки ОСОБА_6. Це виражається в крайньому заході - позбавлення його батьківських прав щодо неї, що й буде відповідати саме її інтересам в житті виходячи з принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини 1989 року) , а не інтересам відповідача в даній справі. Рідні діти в своїх правах та в обов'язках батька перед ними є рівними.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень мами позивачки ОСОБА_2 донька ОСОБА_6 з малолітнього віку проживає з нею в іншій створеній нею сім'ї та має брата та сестру, а їхнього батька, свого вітчима також називає та вважає батьком. Рідного батька бачила лише в грудні 2017 року. В сім'ї в якій тепер проживає ОСОБА_6, вона має належні умови проживання, навчання, виховання (а.с.12, 34-35).

Висновок місцевого суду з приводу відмови в позбавленні ОСОБА_5 батьківських прав є необґрунтованим і таким що суперечить дійсним обставинам справи та інтересам неповнолітньої доньки ОСОБА_6, а тому його рішення в цій частині підлягає до скасування з ухвалення нового рішення апеляційним судом про задоволення позовних вимог про позбавлення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки апеляційна скарга підлягає до задоволення, то судовий збір сплачений позивачкою в розмірі 960 грн. за її подання, слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Позов в цій частині задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 960 грн. сплаченого нею судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

С.С. Шимків