Справа № 310/675/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій вказали, що в шлюбі 25.10.2017 року в м. Антрацит Луганської області в них народився син ОСОБА_3 Оскільки вони постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке у відповідності до Постанови ВРУ є тимчасово окупованою територією, 01.02.2018 року звернулись з заявою про реєстрацію народження дитини до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, проте їм було відмовлено та розяснено необхідність звернутися до суду з метою встановлення факту народження. Просили встановити факт народження дитини ОСОБА_3, дата народження 25 жовтня 2017 року, місце народження Україна, Луганська область, м. Антрацит. Мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, яка проживає за адресою: Україна, Луганська область, м. Антрацит, вул. Ушинського, 20. Батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який проживає за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не зявились, подала до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутностю.

Представник заявників ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно копії паспорту серія ЕН №927041 ОСОБА_1 є громадянином України (а.с. 4).

Згідно копії паспорту серія ЕН №975112 ОСОБА_2 є громадянкою України (а.с. 5).

На підтвердження факту народження дитини заявники надали суду копію лікарського свідоцтва про народження №331 від 25 жовтня 2017 року, яке видано органами на території м. Антрацит Луганської області.(а.с. 8).

Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 р., на території міста Антрацит Луганської області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Аналізуючи докази, які підтверджують факт народження дитини, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернувся із заявою про реєстрацію народження дитини, але 01.02.2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області йому відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки надані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження (а.с. 9)

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявники не мають можливості отримати документ, що підтверджує факт народження дитини, а зібрані по справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про встановлення факту народження у них 25.10.2017 року дитини чоловічої статі ОСОБА_3 який народився у м. Антрацит Луганської області

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 315-319, 354 ЦПК України, «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 р., суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) про встановлення факту, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити.

Встановити факт народження в м. Антрацит Луганської області Україна 25 жовтня 2017 року дитини ОСОБА_3, стать чоловіча, матірю якого є громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, Україна, батьком якого є громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя