Справа № 766/1633/18
УХВАЛА

22 лютого 2018 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому просить витребувати від ОСОБА_2, ІПН- НОМЕР_1, та передати на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, майно, а саме, лінію по виробництву брикетів WK-60, що знаходиться за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 1.

Через канцелярію суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на лінію по виробництву брикетів WK-60, яка зберігається в складському приміщенні ТОВ «Тукуруй» за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 1 та заборони відповідачу або будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо арештованого майна до набрання рішенням суду законної сили, оскільки на теперішній час існує загроза, що буде проведено реалізацію належного позивачу майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позов.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі, застосувавши забезпечення позову у виглядізаборони вчиняти будь-які дії та накладення арешту на лінію виробництва брикетів WK-60, яка зберігається в складському приміщенні ТОВ «Тукуруй» за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на лінію виробництва брикетів WK-60, яка зберігається в складському приміщенні ТОВ «Тукуруй» за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 1.

Заборони ОСОБА_2 або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо арештованого майна., а саме: лінії виробництва брикетів WK-60, яка зберігається в складському приміщенні ТОВ «Тукуруй» за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 1, до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко