22-ц/775/144/2018(м)
Головуючий у 1 інстанції Пантелєєв Д.Г. Єдиний унікальний номер 266/345/18
Номер провадження 22-ц/775/144/2018(м)
Категорія 69 Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.,

Мальцевої Є.Є.,

секретар Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2018 року постановлену у м. Маріуполі Донецької області у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Приморський відділ реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_3 на території Аскайського району Ростовської області Російської Федерації.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер на території Аскайського району Ростовської області Російської Федерації. За місцем смерті чоловіка їй було видано документ встановленої форми про смерть. Оскільки поховання чоловіка відбулось на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме в м. Макіївці, їй було видане свідоцтво про смерть чоловіка, яке не є дійсним в розумінні ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України». При зверненні до Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції їй було відмовлено у реєстрації смерті чоловіка у зв'язку з відсутністю оригіналу лікарського свідоцтва про смерть, який вона надала відділу запису актів громадянського стану м. Макіївки.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2018 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті відмовлено.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. 317 ЦПК України, оскільки ця правова норма регулює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, хоча вона при подачі заяви посилалася на п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Крім того, суд відмовляючи їй у відкритті провадження у справі не роз'яснив їй за яким судочинством повинна бути розглянута її заява, чим проігнорував вимоги ч. 5 ст. 186 ЦПК України.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою та судовою повісткою (а.с. 42-43, 46), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами із ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції послався на те, що зазначена заява не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2, посилаючись на п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, просила встановити факт смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Аскайського району Ростовської області Російської Федерації. Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції їй було відмовлено у реєстрації смерті чоловіка у зв'язку з відсутністю оригіналу лікарського свідоцтва про смерть, який вона надала відділу запису актів громадянського стану м. Макіївки для поховання чоловіка.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції послався на положення п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відповідно до яких суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Між тим, зазначене положення процесуального закону застосовується судом у разі звернення з вимогами, які не відносяться до предметної юрисдикції загальних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції 1950 року передбачено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За вимогами ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Посилання в оскаржуваній ухвалі судді на те, що ОСОБА_3 помер на території Російської Федерації не свідчить про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку іншого, аніж цивільного, судочинства, а відтак відсутні підстави для застосування п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання щодо відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, що є підставою для скасування такої ухвали з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 01 березня 2018 року.

Судді В.М. Барков

І.П. Мироненко

Є.Є. Мальцева