Справа № 473/4222/17
"05" лютого 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 42 по вул. Лермонтова в м. Вознесенську Миколаївської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником вказаного нерухомого майна. З 12.02.2004 року за даною адресою значиться зареєстрованим колишній чоловік позивача - ОСОБА_3 Проте за місцем реєстрації відповідач з власної волі не проживає. Разом з тим не бажає зніматися з місця реєстрації, внаслідок чого створюються незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю.
Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.
В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Про причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи без самостійних вимог - Виконавчого комітету Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вирішення спору залишив на розсуд суду.
Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України.
Заслухавши показання свідка ОСОБА_4., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок № 42 по вул. Лермонтова в м. Вознесенську Миколаївської області, відповідно до договору дарування житлового будинку, посвідченого 26.12.2003 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області (а.с. 4).
Також з матеріалів справи вбачається, що в даному будинку з 12.02.2004 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3 Проте за вказаною адресою останній не проживає з травня 2016 року (а.с. 7-8, 10).
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні жодні докази, що відповідачу з боку власника створювалися будь-які перешкоди в користуванні житлом, не висловив він бажання продовжувати користуватися будинком й під час розгляду справи.
Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Згідно зі ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статті 150,156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Водночас, ст.405 ЦК України встановлює сервітутне право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема:
- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником;
- член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
До членів сім'ї власника належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири (будинку) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України.
За такого, враховуючи встановлені обставини, зокрема невикористання без поважних причин відповідачем свого права на користування належним позивачу житлом понад один рік, відсутність між сторонами іншої домовленості щодо використання відповідачем сервітуту (протилежного в судовому засіданні не встановлено, відповідно до положень ст. 12, 76-81 ЦПК України), а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 259, 263 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком № 42 по вул. Лермонтова в м. Вознесенську Миколаївської області.
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.В. Лузан