Провадження № 2/522/373/18

23 лютого 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
До суду 07.11.2017 звернулась Кредитна спілка «Кредитінвест» з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу у розмірі 111683,08 грн. та суму судових витрат.
Ухвалою суд від 15.11.2017 року було відкрито провадження та справу призначено до розгляду.
Позивач у судове засідання не зявився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Від відповідачів до суду не надходило ні відзиву, ні клопотань, ні заяв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
В забезпечення виконання основного зобовязання 05.12.2016р. між Позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого вона солідарно із Позичальником, тобто ОСОБА_1 відповідає за виконання ОСОБА_1 його зобовязань, що виникають із кредитного договору № НОМЕР_1 від 05.12.2016 року.
Проте в порушення вимог кредитного договору ОСОБА_1 умови договору не виконує, кредит не повертає, проценти не сплачує.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики
Суд вбачає, що не сплачуючи заборгованість Відповідач порушує вимоги діючого законодавства України, а саме норми ст.526 ЦК України, яка передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства; ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. ст. 629 ЦК України, згідно якої, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріали справи свідчать, що належне виконання позичальником ОСОБА_1 грошового зобов'язання за кредитним договором було забезпечено порукою.
Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
В силу ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно доданого до позову розрахунку від 31.10.2017 року, заборгованість складає в загальній сумі 111683,08 (сто одинадцять тисяч шістсот вісімдесят три ) гривні 08 коп., з яких:
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог кредитної спілки та за даним спором стягненню з відповідачів підлягають вказані грошові суми.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1675,25 грн., згідно квитанції №СВ00320918 від 03.11.2017 року, а тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача вказаних судових витрат. Проте, стягнення судових витрат у солідарному порядку законодавством не передбачено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 524-526, 530, 532-534, 536, 546, 547, 549, 553, ч. 2 ст.558, ч.1 ст.559, 610-612, 624, 625, 628, 629, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позову щодо солідарного стягнення судових витрат відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 01.03.2018 року.
Суддя: Домусчі Л.В.