АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2-н-135/10 Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження №22-ц/791/159/2018 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року лютого місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
за участі секретаряПрушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2017 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання судового наказу за №2н-135/10 від 13.08.2010 року Дніпровського районного суду м. Херсона таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а

У вересні 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що з пенсії ОСОБА_6 було утримано та стягнено на користь ПАТ «Херсонгаз» грошові кошти в розмірі 555 грн. З листа ГУПФУ в Херсонській області вони дізналися, що зазначені кошти було стягнуто на підставі судового наказу за №2н-135/10 виданого Дніпровським районним судом м. Херсона від 13.08.2010 року, за яким з ОСОБА_6 на користь ВАТ «Херсонгаз» стягнуто заборгованість за надані послуги.

Вважають судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, оскільки в ньому відсутнє повне ім'я боржника, даний наказ до Дніпровського РВ ДВС не надсилався, пропущено строки пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Крім того, заявники зазначили, що ОСОБА_6 не було надано для ознайомлення постанову про відкриття виконавчого провадження №50192133 щодо стягнення з неї вказаних вище коштів. Тому просили також скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50192133 від 19.02.2016 року і стягнути на користь ОСОБА_6 з Дніпровського РВ ДВС м. Херсона та ГУ ПФУ в м. Херсоні грошові кошти в розмірі 555 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали на неї апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що в 2010 році вони у справі №2н-135/10 про видачу судового наказу участі не брали, даний наказ судом не видавався та до виконання не був пред'явленим, тому просять скасувати його.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та доводи скаржника, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, які тягнуть за собою визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 13.08.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона було винесено судовий наказ №2н-135/10, за яким з ОСОБА_6 на користь ВАТ «Херсонгаз» стягнуто заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 01.07.2010 р. в сумі 496,05грн., а також три відсотки річних в сумі 7,47 грн., інфляційні збитки в сумі 32,19 грн., судовий збір в сумі 25,50 грн., та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 30,00 грн. (а.с.11).

Судовий наказ №2н-135/10 від 13.08.2010 року набрав законної сили і ця обставина підтверджується тим, що цей наказ переглядався за заявою ОСОБА_6 про його скасування (а.с.14), однак ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.10.2010 року ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні її заяви (а.с.22).

Посилання ОСОБА_5 на те, що судом першої інстанції було вказано в судовому наказі дату набрання ним законної сили 31.10.2010 року, а у державного виконавця на виконанні знаходиться судовий наказ, у якому ця дата була виправлена з 25.10.2010 року на 30.10.2010 року (а.с.11; 225), колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновок районного суду, оскільки помилка у даті набрання наказом законної сили не стосується суті судового наказу і не впливає на правильність решти викладених в ньому відомостей.

Так, з наданих в судовому засіданні в апеляційному суді матеріалів вбачається, що 23.10.2013 року (в межах 3-річного строку пред'явлення судового наказу до виконання) до Дніпровського районного відділу ДВС м. Херсона стягувачем ПАТ «Херсонгаз», яке є правонаступником ВАТ «Херсонгаз» було пред'явлено до примусового виконання вказаний судовий наказ (а.с.214; 224; 226).

27.10.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 18.06.2014 року за заявою ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 не проживає за вказаною у виконавчому документі адресою, винесено постанову про повернення виконавчого провадження на підставі п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому зазначено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання 18.06.2015 року (а.с.214; 224).

29.08.2014 р. ПАТ «Херсонгаз» повторно пред'явлено даний виконавчий документ до ВДВС для виконання. 03.09.2014 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та 12.05.2015 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому зазначено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання 12.05.2016 року (а.с.215; 224; 227).

03.08.2015 р. ПАТ «Херсонгаз» в черговий раз пред'явлено даний виконавчий документ до Відділу ДВС для виконання. 05.08.2015 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та 22.12.2015 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому зазначено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання 22.12.2016 року (а.с. 216; 224; 229).

Ухвалою Херсонського міського суду м. Херсона від 06.06.2016 року було виправлено описку допущену в тексті судового наказу №2н-135/10 від 13.08.2010 року, а саме зазначено по-батькові боржника «Нестерівна» замість неправильного «Несторівна» (а.с.8).

Крім того, ОСОБА_6 повторно зверталася до суду з заявою про скасування судового наказу, однак Херсонським міським судом Херсонської області 31.08.2016 року постановлено ухвалу про залишення заяви ОСОБА_6 без розгляду з тих підстав, що з даного приводу вже було постановлено судове рішення, яке набрало законної сили (а.с. 33; 37).

16.02.2016 р. ПАТ «Херсонгаз» повторно пред'явлено даний виконавчий документ до Відділу ДВС для виконання. 19.02.2016 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції 17.01.2018 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактичним повним виконанням судового наказу (а.с.217; 224; 231).

Отже строк пред'явлення виконавчого документа до виконання стягувачем не пропущений.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду питання судом першої інстанції) судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

За змістом ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону №606 ХІV від 21.09.1999 р. зі змінами) примусове виконання судових рішень сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.3 цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких, зокрема, виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч.4 ст. 369 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду питання судом першої інстанції) суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за положеннями ч.4 ст.369 ЦПК України є: 1) виконавчий лист було видано помилково; 2) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) з інших причин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відсутність підстав для визнання виданого судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки таких обставин встановлено не було, на підставі чого також відсутні підстави для скасування постанови та вирішення питання відносно повернення стягнутої у виконавчому провадженні суми.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність ухвали суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даних висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Посилання апелянтів на той факт, що оскаржувана ухвала є недійсною, оскільки була постановлена не іменем України є не прийнятними.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України, суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

В абз.2 п.1 Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року зазначено, що судовий розгляд, яким справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду іменем України. Інші випадки закінчення розгляду справи (зокрема,

закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду) оформляються постановленням ухвали.

Тобто, іменем України виносяться всі судові рішення (рішення суду першої інстанції, ухвали і рішення судів апеляційної та касаційної інстанції), якими вирішуються заявлені позовні вимоги по суті.

Твердження апелянта про те, що судовий наказ постановлено без відкриття наказного провадження спростовуються матеріалами справи (а.с.10). Крім того, законність судового наказу перевірялась за заявою ОСОБА_6 і на даний час він є таким, що набрав законної сили.

Отже, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ч.1 ст.ст. 374, 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної скаржниками ухвали без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

постановила

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис Л.П. Воронцова

підпис П.Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 01 лютого 2018 року

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2018 року

Копія постанови оформлена 05 лютого 2018 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька