Справа № 297/1385/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 лютого 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готри Т.Ю.,

суддів Собослоя Г.Г., Бисаги Т.Ю.,

з участю секретаря: Чучки Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 Бейловича, подану представником ОСОБА_2, на заочне рішення Берегівського районного суду від 10 серпня 2017 року в справі (№297/1385/17 головуючий Фейір О.О.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Бейловича про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 Бейловича, ІНФОРМАЦІЯ_2, присуджених рішенням Берегівського районного суду від 06 червня 2013 року, яким зобовязано відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.04.2013 року і до досягнення ними повноліття. Позивачка зазначає, що такий розмір аліментів на утримання дітей для подальшого їх розвитку є вкрай недостатнім, так як сини навчаються і потребують додаткових витрат, а саме купівлю мобільних телефонів, велосипеду та оплату стоматологічних послуг для старшого сина. Відповідач додаткові витрати на дітей нести відмовляється. Такі витрати несе тільки вона, а тому посилаючись на наведене, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання дітей із твердої грошової суми в розмірі 400 грн. до 30% всіх видів його заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Берегівського районного суду від 10 серпня 2017 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 Бейловича в користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 Бейловича, ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/3 розміру частки всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує на те, що при ухваленні рішення суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_3, яка просила збільшити розмір аліментів до 30% всіх видів заробітку відповідача, тоді як суд збільшив розмір аліментів до 1/3 частини, а це 33,33%. Також позивачка просила стягувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тоді як суд вирішив, що не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Берегівського районного суду від 09.02.2012 року, що набрало законної сили, розірвано (а. с. 11).

Від шлюбу у сторін є двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 Бейлович, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачкою ОСОБА_3

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Берегівського районного суду від 06.06.2013 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 26.04.2013 року і до досягнення ними повноліття (а. с. 12).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені, позивач змінила прізвище з «Могачек» на «Матьола» (а. с. 30).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що діти навчаються, а отже витрати на їх утримання значно зросли, а також те, що розмір сплачуваних відповідачем ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», а тому дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей з 400 грн. до 1/3 розміру частки всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину, або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з копією довідки лікаря-стоматолога від 15.06.2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов курс стоматологічного лікування вартістю 2000 гривень (а. с. 5-6). Також він є учнем Ліцею з гуманітарним та природничим профілем с. В. Береги Берегівського району та буде навчатися в цьому ліцеї до 01 червня 2020 року, що стверджується копією довідки директора Ліцею від 13.06.2017 року (а. с. 7).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається в ОСОБА_7 ст. с. В. Береги Берегівського району.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 пo 30 квітня у розмірі - 1689 грн., з 1 травня пo 30 листопада - 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн..

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення вийшов за межі позовних вимог, не заслуговують на увагу, оскільки збільшуючи розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача, суд правильно виходив із положень ч.3 ст.181 СК України, якою передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у відсотковому (процентному) відношенні Сімейним кодексом України не передбачено. Також судом першої інстанції правильно застосовані положення ч.2 ст. 182 СК України (в редакції чинній на час вирішення даного спору), згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 182, 183 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», правильно дійшов висновку про збільшення розміру аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей з 400 грн. до 1/3 розміру частки всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Бейловича, в інтересах якого діє ОСОБА_2, залишити без задоволення, а заочне рішення Берегівського районного суду від 10 серпня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуюча :

Судді :