Справа № 486/1425/17
Провадження № 2/486/131/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Зацепіній І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

без участі відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу № 486/1425/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Дарї, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 20 серпня 2009 року по 20 січня 2016 року сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Дарю, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року з ОСОБА_3 на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та доньки Дарї в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач на момент стягнення аліментів працював офіційно, однак влітку 2017 року звільнився з роботи та почав сплачувати аліменти на дітей нерегулярно та в незначному розмірі. Інших дітей у відповідача немає, аліменти нікому не сплачує.

Вважає, що для забезпечення потреб дітей та у звязку з тим, що відповідач на теперішній час офіційно не працює, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/3 частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, акцентувала увагу суду на тому, що саме по 1500 гривень аліментів на кожну дитину буде достатньо для утримання дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, але не в такій великій сумі, як просить позивач. ОСОБА_3 згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, крім того позивачем не доведено в судовому засіданні поліпшення майнового стану відповідача. На теперішній час навпаки погіршився майновий стан ОСОБА_3 Він не має стабільного доходу, також відповідач допомагає дітям добровільно, купує іграшки та продукти харчування. До того ж, на його утриманні є мати-пенсіонер, яка потребує матеріальної допомоги та лікування.

Також просила суд врахувати тяжке матеріальне становище відповідача та здійснити розстрочення сплати заборгованості за аліментами рівними платежами на строк 12 місяців.

За клопотанням представника відповідача до матеріалів справи були долучені документи на підтвердження стану здоров'я матері відповідача. Представнику відповідача було відмовлено в задоволенні клопотання щодо допиту свідків.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївській області за актовим записом №167, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 січня 2016 року було розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення /а.с. 8/.

Від даного шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Дарю, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження /а.с. 6, 7/.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та доньки Дарї в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей /а.с.9/.

З лютого 2017 року по 01 лютого 2018 року включно ОСОБА_3 була нарахована заборгованість по аліментним платежам в сумі 14671,33 грн., що підтверджується копією довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам від 12 січня 2018 року /а.с. 43/. Заборгованість нарахована на підставі ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", з якою в своєму відзиві відповідач погодився.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Приписами ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КАС України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. ст.182, 183, 184 СК України).

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року (у справі № 6-143цс/13), прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення.

Згідно копії довідки №02-25/49 від 09 січня 2018 року станом на 09 січня 2018 року ОСОБА_3 не зареєстрований як безробітний в Южноукраїнському міському центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України /а.с. 42/.

Оскільки в судовому засіданні сторони не оспорюють, що ОСОБА_3 не має постійного місця роботи та офіційно ніде не працює, тому спосіб стягуваних з нього аліментів може бути змінено з частки на тверду грошову суму.

Що ж стосується розміру аліментів, які просить стягнути позивач на утримання дітей по 1500 гривень на кожну дитину, суд вважає його занадто великим, оскільки відповідач на даний час офіційно не працює, а позивач в свою чергу не надала суду підтвердження того, що саме в такому розмірі можуть стягуватись аліменти.

Разом з тим, з травня 2017 року позивачу нараховуються аліменти в сумі 2526,89 грн. щомісячно /а.с. 43/.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_3 інших аліментних зобов'язань не має, є працездатним. Його мати, хоча і є непрацездатною, але має пенсійне забезпечення, що підтверджується копією пенсійного посвідчення ОСОБА_5 та копією довідки ПФУ /а.с. 44-46/, тому суд критично відноситься до посилань відповідача в відзиві на той факт, що на його утриманні перебуває мати-пенсіонер та долучені до матеріалів справи довідки про хворобу ОСОБА_5

Щодо аргументу, наведеного відповідачем про сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, суд не приймає його до уваги, оскільки в даному випадку йдеться про зменшення розміру аліментів, а не зміну способу їх стягнення.

З метою запобігання погіршення майнового стану дітей і платника аліментів, враховуючи положення ч.1 ст.13 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має стягуватись по 1265 грн. на кожну дитину щомісячно, що у сукупності складає 2530 грн. (1265х2=2530). Ця сума не є суттєво більшою за суму, яка нараховується відповідачу з травня 2017 року.

Стосовно позиції відповідача щодо здійснення розстрочення сплати заборгованості за аліментами рівними платежами на строк 12 місяців, вказана вимога як і вимога про зменшення розміру аліментів, не може бути розглянута судом, оскільки не є предметом позову іповинна була бути оформлена у вигляді зустрічного позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто 537,60 гривень (84%) /а. с. № 1/.

Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки Дарї, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки Дарї, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 1265 (одна тисяча двісті шістдесят п'ять) гривень щомісячно на кожну дитину, а всього 2530 (дві тисячі п'ятсот тридцять) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Відкликати з виконання виконавчий лист №486/23/16-ц, від 16 січня 2017 року виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку відповідача.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, 537 (п'ятсот тридцять сім) грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_6

_____________________________________

Повний текст рішення складено 02 лютого 2018 року.