Ухвала

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 644/1442/16

провадження № 61-4223 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Стрільчука В. А., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак А. С., Усика Г. І.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 одноразово суму у розмірі 200 300,00 грн в рахунок відшкодування втраченого заробітку, як шкоди, заподіяної каліцтвом за період з 01 січня 2015 року до 01 липня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 втрачений заробіток внаслідок зменшення загальної працездатності у розмірі 6 890,00 грн щомісячно, починаючи з 01 липня 2017 року до відновлення працездатності або зміни відсотків втрати загальної працездатності ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати, пов'язані з лікуванням у розмірі 10 тис. грн та моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_6 задоволена. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У серпні 2018 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 подав до Верховного Суду заяву про роз'яснення постанови Верховного Суду від 04 квітня 2018 року, у якій просив роз'яснити, як саме має бути застосовано статтю 1187 ЦК України, а також як слід розуміти термін «важливе значення».

У задоволенні заяви ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 слід відмовити.

Відповідно до положень статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Постанова, яку просить роз'яснити ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 є мотивованою, чіткою та зрозумілою, а тому підстави для її роз'яснення відсутні, остаточне рішення у цій справі судом не ухвалено.

Із мотивувальної та резолютивної частин постанови Верховного Суду від 04 квітня 2018 року зрозуміло, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасовані, а справу направлено до суду першої інстанції для нового розгляду, з урахуванням вказівок наведених у постанові.

Прохання у заяві щодо роз'яснення поняття «важливе значення» також не може бути задоволеним, оскільки словосполучення «важливе значення» взято з контексту судового рішення та самостійного визначення у такий спосіб не має.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про роз'яснення постанови Верховного Суду.

Керуючись статтями 271, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про роз'яснення постанови Верховного Суду від 04 квітня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
О. В. Ступак
Г. І. Усик