Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/500/17 Головуючий у 1-й інстанції: Куценко О.О.
Провадження № 22-ц/778/1025/18 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Бєлки В.Ю..

Крилової О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.2008 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2017 року має заборгованість у сумі 26950 грн.11 коп.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 70 849,16 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, в силу вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду, у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 грудня 2017 року (а.с. 99), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України ,особам, які беруть участь у справі, надавався строк до 10 січня 2018 року для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк».

Однак, в строк до 10 січня 2018 року на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу позивача, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності таких вимог того.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до приписів ст.ст.58,59 ЦПК України ( в редакції Закону чинній на час вирішення спору) докази мають бути належними і допустимими.

Згідно ст.. 60 ЦПК України ( в редакції Закону чинній на час вирішення спору) кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 2. ст. 64 ЦПК України ( в редакції Закону чинній на час вирішення спору) визначено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Як вбачається з матеріалів справи судом вживалися заходи щодо витребування оригіналів письмових доказів на підтвердження позовних вимог (а.с. 28,34).

Проте, ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги щодо надання оригіналу кредитного договору №б/н від 25.03.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 виконано не було.

Також, Банком не було надано інформації щодо строку дії картки.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, в якості обґрунтування позовних вимог,довідки щодо надання ОСОБА_4 кредитних карток, оскільки зазначені довідки не містять підпису посадових осіб Банку, також в зазначених довідках взагалі відсутні відомості на підставі чого ОСОБА_4 видавались кредитні картки. (а.с. 38,44,49).

Тому в розумінні ст. ст. 58,59 ЦПК України зазначені довідки не є належними та допустимими доказами.

Таким чином, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами позовні вимоги щодо наявності у ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

З огляду на наведеневбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 263,264 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, щодо оцінки доказів, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги полягають у викладенні тих же обставин, якими позивач обґрунтовував позов, і є такими, що в силу вищенаведених обставин неспроможні спростувати висновки рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 7 ч. 13, ст.367, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 374,375,381-382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2017 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 08.02.2018 року.

Головуючий:

Судді: