У Х В А Л А

02 лютого 2018 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Перевіривши відповідно до ст. ст. 175-177 ЦПК України відповідність позовної заяви вимогам закону, суд дійшов висновку, що вказаний позов має бути залишено без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вимоги цієї статті при поданні позову не дотримано, оскільки позовна заява не містить посилання на наявність доказів, які б підтверджували вказані у ній обставини.

При усуненні недоліків позивач має враховувати вимоги статей 83, 177 ЦПК України, відповідно до яких позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У позовній заяві в порушення вказаних вимог закону не зазначено про наявність у позивача або інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з частиною пятою статті 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертається особлива увага позивача на вимоги, встановлені статтею 95 ЦПК України щодо доказів, які подаються до суду.

Відповідно до положень вказаної процесуальної норми, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, у відповідності до ст.181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Позивачем ОСОБА_1 не було надано суду доказів, що її син, станом на дату подачі позову, проживає із нею, оскільки, як вбачається з доданої до позову копії заочного рішення Токмацького районного суду від 02.08.2013 року про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що на даний час, вочевидь, враховуючи додані до позову копії документів, не відповідає дійсності.

Положеннями ст. 192 СК України закріплено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наявність рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини по досягненню нею повноліття, позивачу в прохальній частині позову необхідно конкретизувати вказану позовну вимогу та викласти її у відповідності до вимог закону, тобто «збільшення розміру аліментів».

Також, з поданої позовної заяви вбачається, що повивачем не вказано чітких підстав для збільшення розміру аліментів, твердження про виїзд відповідача на заробітки до Російської Федерації нічим не підтверджено. При цьому в порушення ст.177 ЦПК України не надано будь якого письмового документа, з якого можна б було встановити дохід відповідача ОСОБА_2 Також нічим не підтверджені заяви позивача про вимушеність зміни місця проживання, невеликий розмір заробітної плати позивача, суттєве погіршення матеріального стану.

Згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Позивачем ціна позову вказана 9000 в дужках - шість тисяч гривень, в той час як вбачається з заявлених позовних вимог: 1500 гривень розміру аліментів + 300 гривень щомісячних додаткових витратна утримання дитини, усього 1800 гривень х 6 місяців, тобто в сумі 10800 гривень. Тому, з метою перевірки визначення ціни позиву, позивачу слід вказати, яким чином проведено розрахунок ціни позову.

Також, серед доданих до позову документів позивачем в п. 10 зазначена заява на отримання документів в електронному вигляді, однак, відповідно до акту секретаря Токмацького районного суду Запорізької області від 30.01.2017 року вбачається, що при розкритті конверту, надісланого адвокатським бюро «Іванова», виявлено відсутність заяви на отримання документів в електронному вигляді.

Частиною 1 та 2 статті 60 ЦПК України визначені особи, які можуть бути представниками у суді, а саме: «Представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу».

Тобто, якщо представництво в суді доручено особі, що не має свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, повноваження такої особи мають бути належно посвідчені.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами ( ч. 2 та ч. 3 ст. 62 ЦПК України)

В доданих до позову матеріалах міститься копія договору про надання правової допомоги, з якої неможливо визначити, кому саме доручено надання правової допомоги ОСОБА_1 та обсяг повноважень представника у даній цивільній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Крім того, відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Однак в матеріалах, доданих до позовної заяви, довіреність від імені юридичної особи (адвокатського бюро «Іванова») або ордер адвоката відсутні, крім того, вказаний вище договір та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на імя ОСОБА_4 надані в копіях, які не завірені належним чином.

Враховуючи що проста форма довіреності відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 62 ЦПК України видається від імені юридичної особи за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом або установчими документами, то і копії таких довіреностей можуть належно засвідчуватись ними згідно порядку засвідчення копій документів, визначеному пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

Також, згідно до ч.3 ст.274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В позовній заяві відсутнє зазначення думки позивача щодо необхідності чи можливості розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177цьогоКодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175,177 цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 60-62, 95,175,177,185 ЦПК України, -

ухвалила:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: