ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 листопада 2018 року м. Київ

справа № 752/24454/17

провадження №22-ц/824/845/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Махлай Л.Д., Поливач Л.Д., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Енергетик-2»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року, ухвалене у складі судді Ладиченко С.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2», третя особа: Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ГБК «Енергетик-2», третя особа: Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. 19 січня 2017 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З моменту відкриття спадщини і по даний час вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину за законом на гаражний бокс під НОМЕР_1 (2 черга), що знаходиться в ГБК «Енергетик- 2».

За життя її сестра ОСОБА_3 оформити право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 не мала можливості, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на гараж. Проте, вона вважає, що сестра набула право власності на гаражний бокс, оскільки вступила після смерті чоловіка в управління спадковим майном, підтримувала гараж в належному стані, сплачувала в ГБК «Енергетик-2» плату за утримання гаража та за електроенергію.

Право власності на гаражний бокс зареєстровано на ім'я ОСОБА_4, з яким ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_3 підписав попередній договір про продаж цього гаражного боксу.

ОСОБА_4, отримавши кошти від ОСОБА_5 за гаражний бокс, знав що ОСОБА_3 є спадкоємицею по заповіту, надав їй довіреність від 15 жовтня 2010 року та уповноважив її бути його представником в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» з питань отримання витягу про реєстрацію прав та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_5, який був однією із сторін договору, помер, тому фактично власником даного боксу за заповітом була ОСОБА_3

Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, просила суд визнати за нею право власності на вказаний гараж.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від19 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до до ГБК «Енергетик-2», третя особа: Шоста Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі. В апеляційні скарзі зазначила, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для розгляду справи.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу представник ГБК «Енергетик-2» не скористався.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 8 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду м.Києва від 10 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Судом установлено, що позивач є рідною сестрою ОСОБА_3

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

21 грудня 2007 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Капелькою Н.М., в якому заповідав все своє майно , де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер.

28 грудня 2009 року ОСОБА_3 звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в заяві зазначила про те, що спадковим майном є 20/200 частин квартири АДРЕСА_1 та гаражний бокс під номером 182 ( черга2) в ГБК «Енергетик-2», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Камишанська, 4.

Згідно свідоцтва про право власності від 6 травня 2010 року ОСОБА_4 є власником гаражного боксу НОМЕР_1 2черга в ГБК «Енергетик-2».

15 жовтня 2010 року ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 довіреність, яку посвідчено приватним нотаріусом КондратенкоО.В., якою уповноважував останню бути представником в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» з питань отримання витягу про реєстрацію прав та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. На момент смерті ОСОБА_3 не набула права власності на вказаний гараж.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спадкодавець ОСОБА_3 в установленому законом порядку не набула права власності на гаражний бокс НОМЕР_1, а тому відсутні підстави для набуття спадкоємцем права власності на це майно в порядку спадкування.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини, зокрема, входить право власності на гаражний бокс.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Належних та допустимих доказів на підтвердження набуття ОСОБА_3 права власності на гаражний бокс НОМЕР_1 в ГБК «Енергетик-2» позивачем, у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано.

Отже, оскільки ОСОБА_3 за життя не набула права власності на гаражний бокс №680 у ГБК «Енергетик-2», тому відсутні підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на цей гаражний бокс в порядку спадкування.

Надані позивачем на підтвердження її вимог до позовної заяви документи, а саме копія попереднього договору між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 грудня 2008 року, предметом якого була домовленість сторін про оформлення в майбутньому договору купівлі-продажу гаражу НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_3, довіреність ОСОБА_4 від 15 жовтня 2010 року, якою останній уповноважував ОСОБА_3 бути його представником в КП БТІ, не дають підстав уважати, що спочатку ОСОБА_5, а в подальшому ОСОБА_3 набули право власності на спірний гаражний бокс.

В матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_3 до Шостої Київської державної нотаріальної контори від 28 грудня 2009 року, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5. яка складається з 20/200 частин квартири АДРЕСА_2, гаражного боксу № 182 (черга2) в ГБК «Енергетик-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Про наявність іншого належного ОСОБА_5 майна в заяві не зазначається (а.с.37).

Власником гаражного боксу НОМЕР_1, II черга в ГБК «Енергетик-2» є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, яке видано на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 28 квітня 2010 року № 572-С/ГК (а.с.33).

Починаючи з 6 травня 2010 року (дата видачі свідоцтва) і до дня смерті ОСОБА_3 гаражний бокс переоформлений не був.

Надані позивачем квитанції про сплату ОСОБА_3 сум за утримання гаражного боксу не підтверджують набуття останньою права власності на цей гараж.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на визнання відповідачем позовних вимог, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки законних підстав для задоволення позову немає.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_5, будучи членом ГБК, сплатив пайовий внесок, а тому на підставі ст..15 Закону України «Про власність» набув право власності на гараж, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не доведено, що при прийнятті до членів кооперативу ОСОБА_5 користувався саме цим гаражем, сплатив пайовий внесок як особа, в користуванні якої знаходився бокс НОМЕР_1. Крім того, власником гаражного боксу є ОСОБА_4 з 2010 року, позивачем право власності останнього не оспорене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Голосіївського районного суду м.Києва ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З урахуванням наведено, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,-

суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 19 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 9 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Махлай

Л.Д. Поливач