Справа № 463/542/15-ц
Провадження №2/463/41/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину нікчемним, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» про захист прав споживача фінансових послуг шляхом списання коштів з депозиту, відсотків за його користування, 3% річних, інфляційних втрат, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, просив визнати договір №1230475 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи від 03.05.2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 нікчемним.

Позов обґрунтовує тим, що при укладенні спірного договору недотримано вимог щодо письмової форми договору, такий договір не зареєстровано в системі обліку банку, грошові кошти ОСОБА_3 як вклад у банк за таким договором не вносилися й відповідно проценти на них банком не нараховувалися, а тому такий договір є нікчемним в силу ч.2 ст.1059 ЦК України. Відтак, у банку відсутні правові підстави для здійснення виплати коштів за цим договором.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про захист прав споживача фінансових послуг шляхом списання коштів з депозиту, відсотків за його користування, 3% річних, інфляційних втрат. Просила стягнути з Банку на її користь 40 000,00 грн. за депозитним договором №1230475 від 03.05.2013 року, 7 150,00 грн. відсотків за користування депозитними коштами, 2 724,37 грн. 3% річних, 30382,09 грн. інфляційних втрат.

Свої вимоги мотивувала тим, що 03.05.2013 року уклала з відповідачем ВАТ «Ощадбанк», в особі завідуючої ТВБВ №10013/0332 ОСОБА_4 договір №1230475 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи на суму 40000,00 грн., з процентною ставкою 16,5%, днем повернення депозиту визначено 03.06.2014 року відповідно. Дізнавшись, що стала жертвою злочинних дій завідуючої відділення банку, щодо якої відкрито кримінальне провадження по даному факту, звернулась до відповідача із заявою про повернення вкладу, однак отримала відмову в такому у звязку з тим, що її депозитний договір не зареєстрований в системі обліку банку та відповідно кошти по такому до каси банку не надходили. Крім того, документи про внесення коштів на депозитний рахунок не відповідають встановленій законодавством формі. У звязку з чим звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні позов Банку підтримав в повному обсязі з підстав передбачених в позові. Проти позову відповідача ОСОБА_3 заперечив з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Додатково пояснив, що у відповідача ОСОБА_3 відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують факт укладення договору банківського вкладу, оскільки відповідачу в підтвердження укладення такого видано «заяву на прихід готівки» №1230475 від 03.05.2013 року, що за формою та змістом не відповідає квитанції, яка видається на підставі договору. Крім того, спірний договір №1230475 за своєю формою не відповідає типовій формі договору про вклад, яка затверджена Постановою Правління АТ «Ощадбанк» від 15.04.2008 року №131. А тому, вважає, що вказаний договір через недотримання законодавчо встановленої письмової форми, вважається нікчемним, і, відповідно, у банку відсутні будь-які договірні зобовязання перед відповідачем.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не зявилася, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, судом у даній справі поновлено судове слідство.

Згідно матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду справи учасниками справи було заявлено різного роду клопотання: про відкладення розгляду справи, про оголошення перерви, витребування доказів, долучення доказів, допит свідків, які було розглянуто та вирішено судом у встановленому законодавством порядку.

В процесі розгляду справи судом було вчинено й інші процесуальні дії, зокрема ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 24.03.2015 року провадження по справі зупинено до вирішення кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України (а.с.66), яка ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.09.2015 року скасована (а.с.130-131). Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23.11.2015 року провадження по справі відновлено (а.с.148).

Зважаючи на те, що у справі зібрано увесь обсяг доказів, необхідний для вирішення спору, суд вважає за можливе прийняти рішення у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину нікчемним слід задоволити, в зустрічному позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» про захист прав споживача фінансових послуг шляхом списання коштів з депозиту, відсотків за його користування, 3% річних, інфляційних втрат слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 травня 2013 року між ОСОБА_3, з однієї сторони, та AT «Державний ощадний банк» в особі завідуючого відділенням ОСОБА_4 укладено договір №1230475 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи, за умовами якого ОСОБА_3 внесла, а банк прийняв на депозитний рахунок №1230475 кошти в сумі 40 000,00 грн. строком на один рік один місяць із виплатою процентної ставки в розмірі 16,5 % річних, з кінцевим терміном повернення депозиту 03.06.2014 року (а.с.16-17). На підставі вказаного договору відповідачу ОСОБА_3 було видано «заяву на прихід готівки» №1230475 від 03.05.2013 року (а.с.18).

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Положеннями статті 1059 ЦК України врегульовано питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Договір банківського вкладу є нікчемним, якщо не додержано письмової форми. Така форма вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документ, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492), письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 червня 2011 року за № 790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, банк (філія, відділення) зобовязаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час її виконання), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним в постановах від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1286цс16 та 29 листопада 2017 року у справі №6-109цс17.

Крім того, як встановлено судом з урахуванням проаналізованих вищенаведених положень законодавства «заява на прихід готівки» №1230475 від 03.05.2013 року, представлена відповідачем в якості документу, що підтверджує внесення ним (як вкладником) грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок, не відповідає вищезгаданим вимогам, які містяться у пункті 1.4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, а саме: у «заяві на прихід готівки» №1230475 від 03.05.2013 року невірно вказана назва банку, при цьому вона відрізняється від назви, зазначеної в договорі від 03.05.2013 року, номер рахунку платника відрізняється від номера рахунку вказаного в договорі, вказано неіснуючий дебетний рахунок відділення банку, сума вкладу повинна бути відображена в графі «дебет», а не «кредит», невірно вказано код платника.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу, що оспорюються, дотриманою не була, а відтак (у відповідності до ч.2 ст. 1059 ЦК України) такий договір є нікчемним, а тому наявні підстави для задоволення позову Банку, у звязку з чим в позові відповідача ОСОБА_3 суд відмовляє за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 215,216,1058,1059 ЦК України, ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280,282,354,355 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину нікчемним задоволити.

Визнати договір №1230475 на вклад «Депозитний» на імя фізичної особи від 03.05.2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 нікчемним.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» про захист прав споживача фінансових послуг шляхом списання коштів з депозиту, відсотків за його користування, 3% річних, інфляційних втрат відмовити.

На рішення суду відповідачем може бути подано до Личаківського районного суду м.Львова письмову заяву про перегляд заочного рішення в порядок і строки, передбачені ст.284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк»: м.Львів, вул.Січових Стрільців, 9.

Відповідач ОСОБА_3: м.Львів, вул.Пасічна, 70/57.

Третя особа ОСОБА_4: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с.Кугаїв, 39

Третя особа ОСОБА_5: Львівська обл., Яворівський р-н, с.Новояворівськ, вул.С.Бандери, 2/201.

Суддя: Шеремета Г. І.