КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 757/5739/18
Головуючий у суді І інстанції - Матійчук Г.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1329/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ Комерційний банк «Правекс Банк» та просила ухвалити рішення, яким визнати зобов'язання за кредитним договором виконаним у повному обсязі.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2009 року з неї стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1029-007/07Р від 10 серпня 2007 року, що був укладений між нею та АКБ «Правекс-Банк». Посилаючись на те, що постановою державного виконавця від 25 жовтня 2016 року провадження щодо стягнення заборгованості за вказаним рішенням закінчено у зв'язку з його виконанням, позивач просить визнати виконаним в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором.

Підставою для звернення до суду із вказаним позовом стало те, що у травні 2017 року на її адресу надійшла вимога від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» сплатити заборгованість за кредитним договором № 1029-007/07Р від 10 серпня 2007 року, зобов'язання за яким вона вважає виконаним, що підтверджується відповідною постановою державного виконавця.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу, в якій свої доводи мотивує тим, що суд безпідставно не прийняв до уваги подані нею постанови виконавчого провадження із яких вбачається, що 11 жовтня 2016 року нею повністю виконано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2009 року, оскільки у травні 2017 року на її адресу надійшла вимога від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про погашення кредитної заборгованості за Договором № 1029-007/07Р в сумі 305738, 87 грн., тому вона вважає вказані дії відповідача та третьої особи недобросовісними, у зв'язку з чим просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Сторони будучи належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи на судовий розгляд не з'явилися, клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 367 ЦПК України в межах заявлених в суді першої інстанції позовних вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом першої інстанції установлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 92783,02 грн. заборгованості за кредитним договором № 1029-007/07Р від 10 серпня 2007 року, укладений між нею та АКБ «Правекс-Банк».(а.с. 9)

Постановою державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 14 грудня 2009 року було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2-4725 виданого 26 жовтня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Правекс банк» 92783,02 грн. (а.с. 10)

25 жовтня 2016 року державним виконавцем Деснянського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за вказаним судовим рішенням з підстав погашення боргу встановленого рішенням суду. (а.с.12)

Також із матеріалів справи вбачається, що у червні 2017 року ОСОБА_2 отримала фінансову вимогу від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про необхідність виконати зобов'язання за договором № 1029-007/07Р від 10 серпня 2007 року у сумі 305 738,87 грн., право вимоги якої було придбано Товариством у АКБ «Правекс банк». (а.с. 15).

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що положення ст. ст. 526, 598-609, 611 ЦК України не дають підстав для визнання кредитного договору припиненим у зв'язку з закінченням виконавчого провадження по виконанню судового рішення, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором. А також суд послався, що законодавством не передбачено визнання зобов'язання за кредитним договором виконаним тільки з тих підстав, що можливо новий кредитор надіслав листа про стягнення заборгованості.

Колегія суддів вважає даний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апелянта такими, що не спростовуються висновків викладених в рішенні суду.

Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи, вказаний спір виник між сторонами з приводу виконання позивачкою у вказаній справі зобов'язань за кредитним договором № 1029-007/07Р від 10 серпня 2007 року.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2009 року було встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним договором, у зв'язку з чим з неї було стягнуто заборгованість за кредитним договором.

Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 1029-007/07Р від 10 серпня 2007 року був укладений між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс банк» на строк до 10 серпня 2014 року. ( а.с. 8)

Відповідно до ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2009 року заборгованість за кредитним договором було стягнуто станом на час ухвалення рішення суду. Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір за вказаним рішенням суду розірваний не був, кошти надавалися та зобов'язання сторін за вказаним договором існували до 10 серпня 2014 року ( п.1.2 Кредитного договору), розписку про виконання позичальником своїх зобов'язань станом на час закінчення терміну дії договору позивач суду не надала, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог, та прийняв законе та обґрунтоване рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку викладеного в рішення суду, а тому рішення суду повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 264, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв