АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі Іванову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,

Справа №761/30025/16-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/1703/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

у серпні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ОСОБА_3, що стосується його, в інтерв'ю, яке опубліковано в Інтернет виданні «ІНФОРМАЦІЯ_1», зобов'язання відповідача спростувати вказані відомості, зобов'язання Інтернет видання «ІНФОРМАЦІЯ_1» опублікувати спростування вказаної інформації.

30 листопада 2017р. представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про виклик свідків, в якій з посиланням на ст. 133 ЦПК України просила викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_6, посилаючись на те, що саме він брав інтерв'ю у відповідача, відповідно до інформації, розміщеної на сайті Інтернет видання «ІНФОРМАЦІЯ_1», є засновником проекту, а також власником торгової марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» та може підтвердити факт надання відповідачем інтерв'ю та факт розповсюдження інформації, на яку посилається позивач.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року у задоволенні клопотання відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, так як клопотання про виклик свідка не було заявлено до початку розгляду справи по суті з поважних причин, оскільки довгий час представники позивача намагалися встановити власника сайту, на якому була розміщена інформація про позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача, яка просила залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що заява про допит свідка подана з порушенням строків, встановлених у ч. 2 ст. 136 ЦПК України, і

- 2 -

свідок не може підтвердити обставини, викладені у позовній заяві.

Згідно частин 1 та 2 статті 133 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить, що питання про забезпечення доказів вирішується судом у порядку ст. 133 ЦПК України у тому випадку, якщо надання доказів може стати неможливим або ускладненим.

Заява представника позивача від 30 листопада 2017р. про виклик свідків не містить обґрунтування необхідності забезпечення доказів у даній справі шляхом допиту свідка ОСОБА_6, та не зазначено, як саме незабезпечення даного доказу може у подальшому ускладнити подання цього доказу або зробити подання цього доказу неможливим.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував ту обставину, що заява про виклик свідків була подана суду після початку розгляду справи по суті з поважних причин, не має правового значення для вирішення питання про забезпечення доказів на підставі ст. 133 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, оскільки стаття 136 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, регулює питання про подання заяви про виклик свідків, а не про забезпечення доказів.

Заперечення проти застосування судом ч. 2 ст. 136 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, учасники судового розгляду можуть висловити при оскарженні рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що представник позивача та суд помилково ототожнили поняття «забезпечення доказів шляхом допиту свідка» та «заява про допит свідка», яка повинна була розглядатися у порядку, передбаченому статтями 131 та 136 ЦПК України, які діяли на момент постановлення ухвали.

Разом з цим, неправильне застосування судом норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення даного питання, а у апеляційній скарзі не було зазначено підстави для забезпечення доказів шляхом допиту свідка ОСОБА_6 та у зв'язку із чим виникла необхідність забезпечення такого доказу у розумінні ст. 133 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, тому колегія суддів вважає, що підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: