Справа № 206/6135/18
Провадження № 2/206/1575/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2018 м. Дніпро
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемності правочину
ВСТАНОВИВ
07.11.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемності правочину, яка ухвалою судді від 08.11.2018 була направлена за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
Між тим, разом із поданою позовною заявою позивачем було долучено заяву про забезпечення доказів, шляхом витребування із архіву Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справи № 2-381 (2-3750/2009) та 0417/2-1257/2011, через те, що вказані справи містять докази обставин про які заявник вказував у позові.
Так, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено адресу електронної пошти заявника та іншої сторони, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.
Детально дослідивши зміст поданої заяви суд приходить до висновку, що заявником, з огляду на приписи ст. ст. 116, 117 ЦПК України, не зазначено жодних посилань на наявність підстав припустити, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а також заява не містить адресу електронної пошти заявника та іншої сторони, та обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а саме неможливості надати позивачем копій запитуваних справ.
Таким чином, судом встановлено, що заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам, встановленим у ст. ст. 116, 117 ЦПК України.
Частиною 4 ст. 117 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про необхідність повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, як таку, що не відповідає вимогам ст. ст. 116, 117 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-118, 260-261, 263, 353 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя К.С. Маштак