ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» листопада 2018 року м. Херсон

Справа № 662/2342/17

Провадження № 22-ц/819/78/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Кузнєцової О.А.
суддів:Вейтас І.В.,
Приходько Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Тимченко О.В. від 11 квітня 2018 року у справі позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

29 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог Банк зазначав, що 01 лютого 2010 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки ОСОБА_4 неналежним чином виконувала зобов'язання по поверненню кредитних коштів, у зв'язку з чим станом на 17 жовтня 2017 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 31 655,83 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1 500,82 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 24 871,94 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3 299,46 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 1 483,61 грн., Банк просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість в зазначеному розмірі та судові витрати.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 11 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, а також на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Письмових відзивів (заперечень) на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Справа передана до Херсонського апеляційного суду Апеляційним судом Херсонської області відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017року №452/2017 та положень частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Судом встановлено, що 01 лютого 2010 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с.7-15).

Кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника, з якої вбачається, що ОСОБА_4 було видано кредитну картку, а також Умов та правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки. Своїм підписом в зазначеній заяві та Довідці ОСОБА_4 підтвердила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку і згодна з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань по своєчасному і повному погашенню коштів за кредитним договором від 01 лютого 2010 року виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 17 жовтня 2017 року становить 31 655,83 грн., яка складається із: : заборгованості за кредитом - 1 500,82 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 24 871,94 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3 299,46 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) - 1 483,61 грн., що підтверджується наданим Банком відповідним розрахунком і відповідачем по справі, у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства, не спростований (а.с.4-6).

Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції, не погоджувалася з заявленими Банком вимогами. Також, зазначаючи, що Банк звернувся до суду з позовом поза межами строку позовної давності, тобто з пропуском строку, визначеного законодавством, просила суд застосувати до позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності (а.с.73).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий термін.

Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає картку, їх вид та строк дії визначений в заяві та пам'ятці клієнта.

Відповідно до п.3.1.1 Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного в ній місяця.

По закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (п.п. 3.1.3 Умов та правил).

Відповідно до п. 5.4 Правил користування платіжною карткою, строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH), строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць (а.с.14).

Відповідно до довідки про умови кредитування передбачено розмір щомісячного платежу та строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Оскільки строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, то у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки.

Оскільки умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повертати борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, то право кредитора слід вважати порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а строк повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки.

Згідно наданої Банком інформації про кредитні картки, видані ОСОБА_4, 06 листопада 2009 року їй було видано картку НОМЕР_3, термін дії якої до листопада 2013 року. 03 грудня 2013 року картку було перевипущено та видано нову картку НОМЕР_2 терміном дії до липня 2016 року, а 17 грудня 2015 року перевипущено та надано наступну картку НОМЕР_4 терміном дії до лютого 2018 року (а.с.42, 53-56, 61-63).

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що останній платіж по кредитній картці ОСОБА_4 здійснила 18 січня 2014 року через додаток Приват24 (а.с.5, 43).

Колегія суддів вважає безпідставними заперечення відповідача, що вона не отримувала картку НОМЕР_2 терміном дії до липня 2016 року, оскільки вказане спростовується матеріалами справи. Як вбачається з виписки по картковому рахунку, що ОСОБА_4, здійснивши 18 січня 2014 року платіж через додаток Приват24 у сумі 60,00 грн. на погашення кредиту, свідомо вчинила дії, направленні на погашення кредитної заборгованості уже по новій автоматично перевипущеній Банком картці НОМЕР_2, термін дії якої закінчується у липні 2016 року.

Проте, колегія суддів не приймає до уваги доводи Банку стосовно того, що картку було перевипущено Банком втретє, строк дії якої закінчується у лютому 2018 року, що свідчить про відсутність пропуску строку позовної давності для звернення до суду. Так, всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України, якими на сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, позивачем вказані обставини не доведені та матеріали справи не містять належних доказів факту перевипуску та отримання відповідачем картки НОМЕР_4 терміном дії до лютого 2018 року, а надані розрахунки і виписки з особового рахунку ОСОБА_4 підтверджують, що після закінчення строку дії картки, перевипущеної Банком 03 грудня 2013 року, відповідач жодних операцій по рахунку не проводила і карткою не користувалася, що спростовує твердження позивача про отримання та користування перевипущеною 17 грудня 2015 року карткою.

Посилання Банку на те, що останні списання грошових коштів на погашення заборгованості відбувалося 22 грудня 2014 року, 16 січня 2015 року та 04 березня 2015 року, що свідчить про переривання строків позовної давності, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, зазначені списання грошових коштів відбувалося в режимі автоматичного погашення простроченої заборгованості ОСОБА_4 Дані обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 08 листопада 2017 року №6-2891цс16 вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою. Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Таким чином, автоматичне списання коштів з рахунків боржника не перериває строк позовної давності, оскільки відсутнє волевиявлення останнього по визнанню боргу та його погашенню, а тому не є підставою для застосування ст.264 ЦК України.

Отже, приймаючи до уваги, що згідно виписок про рух коштів по карті ОСОБА_4 здійснено останній платіж 18 січня 2014 року і дія картки, по якій здійснено даний платіж, закінчилась у липні 2016 року, а з позовом Банк звернувся у листопаді 2017 року, та враховуючи, що перебіг строку позовної давності щодо погашення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії даної картки (31 липня 2016 року), колегія суддів вважає, що такий строк позовної давності позивачем не пропущено.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що позивач звернувся з вимогами про стягнення кредитної заборгованості в межах строку позовної давності і тому така заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь Банку відповідно до положень ст.1054 ЦК України щодо обов'язку позичальника повернути кредит, сплатити процент, штрафи за порушення зобов'язань, що передбачені укладеним кредитним договором.

При визначенні загальної суми заборгованості по кредитному договору, яка підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.6.5., п.6.6. Умов і правил надання банківських послуг - клієнт Банку зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. В разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту, сплатити винагороду Банку.

Відповідно до п.8.6. Умов і правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. плюс 5% від суми позову.

У Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки визначено порядок нарахування відсотків, штрафів та пені (а.с.8).

Пунктом 5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено, що за користування Кредитом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів в році.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування, що є невід'ємною частиною договору, визначено порядок та строки погашення кредиту, шляхом сплати мінімального обов'язкового платежу до 25 числа місяця, наступного за звітним.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що останній платіж на погашення заборгованості за договором ОСОБА_4 здійснила 18 січня 2014 року(а.с.43).

Наступний платіж, у розмірі та строк визначений умовами договору, а саме до 25 лютого 2014 року, ОСОБА_4. не сплатила, і з цього часу жодного платежу на погашення відповідачка кредиту не вносила, отже з 18 січня 2014 року виникла прострочена заборгованість як по тілу кредиту так і по процентам за користування кредитом.

За таких обставин, з моменту виникнення простроченого кредиту чи його частини, а саме з 01 лютого 2014 року, весь кредит вважається простроченим.

Згідно наданого Банком розрахунку станом на 31 липня 2016 року (закінчення строку кредитування) заборгованість по тілу кредиту становила 1 500,82 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 виклала правовий висновок, відповідно до якого припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, строк кредитування за кредитним договором від 01 лютого 2010 року припинився 31 липня 2016 року, після чого Банк не в праві був нараховувати проценти за кредитом.

Відповідно до наданого Банком розрахунку, заборгованість по відсоткам станом на 31 липня 2016 року становила 6 680,80 грн. (а.с.6).

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом за період з 01 серпня 2016 року по 17 жовтня 2017 року не підлягають задоволенню, оскільки суперечать нормам чинного законодавства та умовам договору, укладеного між сторонами.

Вимоги щодо стягнення з боржника нарахувань - штрафу, пені та комісії колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки право Банку на стягнення таких сум винагород обмежується спеціальним строком позовної давності в один рік, що передував часу звернення із відповідною позовною вимогою. Станом на час подання позову, спеціальний строк в один рік для стягнення цих сум завершився.

Крім того, нарахування Банком заборгованості за пенею та комісією в сумі 3 299,46 грн. не передбачено укладеним між сторонами договором.

На підставі наведеного, зважаючи на умови укладеного між сторонами Договору та норми чинного законодавства, а також наданого Банком розрахунку заборгованості, який відповідачем не спростовано, з ОСОБА_4 на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 8 181,62 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1 500,82 грн.; заборгованість по відсотках - 6 680,80 грн. (станом на 31 липня 2016 року).

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким позовні вимоги Банку слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню також підлягають понесені Банком судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 033,82 грн. (а.с.1,97).

Керуючись ст.ст. 367,368,374,376,381-384,390 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 11 квітня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 8 181 грн. 62 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1 500 грн.82 коп., по відсотках - 6 680 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) судові витрати в сумі 1 033 грн.82 коп.

У задоволенні інших позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: І.В.Вейтас

Л.А.Приходько