Провадження № 4-с/761/84/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Піхур О.В.

при секретарі: Григоренко А.В.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р., ОСОБА_3 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою та просив суд визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. по складанню довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 року - 01.10.2017 року неправомірними; зобов'язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на підставі наданих довідок про фактично отримані ОСОБА_1 доходів на ТОВ «Ольвія Електра» з 01.01.2014 року по 24.01.2018 року.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що 21.10.2017 року ним у відділенні поштового зв'язку був отриманий рекомендований лист № 423, в якому він отримав довідку-розрахунок №3680089/12 заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.04.2007 - 01.10.2017 року, складену та підписану Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р. Заявник вважає, що ця довідка-розрахунок складена з порушеннями вимог чинного законодавства, а наведений в ній розрахунок заборгованості не відповідає дійсності.

Заявник у судовому засіданні просив заяву задовольнити, зазначивши, що довідка-розрахунок складена з порушеннями вимог чинного законодавства, наведений в ній розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, дії державного виконавця неправомірними.

У судове засідання заінтересовані особи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.07.2003 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5, в розмірі чверті всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 15.07.2003 року, до повноліття дитини (а.с. 11).

02.10.2006 року державним виконавцем Сердюк О.Г. державної виконавчої служби у Солом'янському районі м. Києва було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 761/6063 від 30.07.2003 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 17.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини, в якому зазначено, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2006 року становить 3301,64 грн. (а.с. 12).

Відповідно довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 - 01.10.2017 року, станом на 01.10.2017 року заборгованість заявника становить 107275,02 грн., в якій зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня довідка про доходи боржника з місця роботи, тому державним виконавцем за період з 2014 року по 01.10.2017 року заборгованість по аліментам нараховується згідно середньостатичних даних по місту Києву (а.с. 5-8).

Позивач зазначає, що на виконання постанови суду про стягнення аліментів, на підставі усної домовленості з ОСОБА_3, він здійснював переказ аліментів на її користь з 21.10.2003 року по 21.09.2006 року шляхом поштових переказів на загальну суму 4020,00 грн., на підтвердження чого надає копії чеків про переказ коштів (а.с. 13-19).

Також позивач зазначив, що 01 вересня 2006 року позивач був працевлаштований на посаду менеджера TOB "Ольвія Електро" в м. Києві, де з нього утримувалися аліменти із заробітної плати та перераховувалися ОСОБА_3

Згідно довідок про доходи та утримані з ОСОБА_1 аліментів за 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 рр., TOB "Ольвія Електро" утримало із заробітної плати аліменти на загальну суму 42932,47 грн. (а.с. 20-25)

Заявник звертався до ВДВС Шевченківського району м. Києва із заявами від 01.02.2016 року, від 16.03.2016 року; від 04.04.2016 року; від 07.12.2016 року; від 30.01.2017 року, в яких повідомляв, що працює на TOB "Ольвія Електра", утримання аліментів не проводиться, оскільки на підприємстві відсутні відповідні документи державного виконавця з вимогою сплати відповідних коштів, просив надати особисто йому та надіслати на адресу підприємства дані документи для належного виконання постанови суду (а.с. 27-31).

Заявник зазначив, що TOB «Ольвія Електра» не отримувало жодних виконавчих документів від органів ДВС щодо утримання та перерахування аліментів на користь ОСОБА_3, крім того йому не відомо місце проживання ОСОБА_3 або її банківські реквізити, а тому за період з 01.01.2014 р. по цей час аліменти ОСОБА_3 не перераховувалися.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно норм ст.195 CK України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Відповідно ч. 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу TOB «Ольвія Електра» не надходило жодних виконавчих документів від органів ДВС щодо утримання та перерахування аліментів на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 за період з 2014 року по 2017 рік, що підтверджується відповідними довідками, а тому розмір заборгованості за аліментами за період безробіття заявника повинен визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. При цьому такий заробіток повинен братися державним виконавцем офіційно від органів статистики помісячно, а не шляхом застосування середньомісячної заробітної плати працівника по м. Києву.

Як вбачається з оскаржуваного розрахунку розміру заборгованості по аліментам, Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р. за період з квітня 2007 року до 2013 року здійснено розрахунок розміру заборгованості по аліментам виходячи з довідок з місця роботи боржника, а заборгованість з 2014 року до 01.10.2017 року розрахована згідно середньостатичних даних по м. Києву.

Відповідно довідок про нараховані доходи та утримані податки за 2014, 2015, 2016, 2017 роки заявник працював на посаді комерційного директора TOB "Ольвія Електра" в м. Києві, аліментів із заробітної плати не утримувалося.

А тому державний виконавець повинен був нарахувати заборгованість по аліментам за період з 2014 року до 2017 року виходячи з довідок з місця роботи боржника, оскільки він офіційно працевлаштований та отримував заробітну плату.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. неправомірні, оскільки при складанні довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості по аліментах з 01.04.2007 - 01.10.2017 роки безпідставно застосовано розмір середньомісячної номінальної заробітної плати до періоду заборгованості з 2014 року до 01.10.2017 року, а тому зобов'язаний здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на підставі наданих довідок про фактично отримані ОСОБА_1 доходів на ТОВ «Ольвія Електра» з 01.01.2007 року по 24.01.2018 року, тобто скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ч.1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Тому з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 320,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258-260, 268, 450-452 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамов Т.Р., ОСОБА_3 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. по складанню довідки-розрахунку №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 року - 01.10.2017 року.

Зобов'язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів на підставі наданих довідок про фактично отримані ОСОБА_1 доходів на ТОВ «Ольвія Електра» з 01.01.2014 року по 24.01.2018 року.

Стягнути з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в дохід держави судові витрати в розмірі 320,00 грн.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного судового рішення 13.02.2018 року.

Суддя