Справа № 274/511/18
Провадження № 2/0274/1238/18
УХВАЛА

01.02.2018 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності, зняття арешту,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, згідно якого просить визнати за ним право власності на автомобіль Mersedes-Bens 313 Sprinter 2002 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 та зняти арешт з вищевказаного автомобіля.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження вважає, що вказана позовна заява не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 р.) .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У вступній частині позовної заяви не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідачів.

Статтею 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" визначено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно

Безоплатний доступ до актуальних на момент запиту відомостей Єдиного державного реєстру забезпечується через офіційний веб-сайт розпорядника Єдиного державного реєстру Міністерства юстиції України за адресою (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), шляхом їх пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування.

Тому, кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їй для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів при зверненні до суду.

Крім того, не зазначено відомі номери засобів звязку, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти сторін.

Також в позовній заяві, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено ціни позову, оскільки позов про визнання права власності підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві повинні бути зазначені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують ці обставини.

Так позивачем заявлено вимогу про зняття арешту з автомобіля Mersedes-Bens 313 Sprinter 2002 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, однак до матеріалів позовної заяви долучено постанову державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 15.09.2017 року серії ВП 41416095, зі змісту якої вбачається, що арешт з автомобіля Mersedes-Bens 313 Sprinter 2002 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_3 знято.

Суд звертає увагу позивача на слідуюче. Так, якщо арешт було накладено державним виконавцем в порядку виконання виконавчого провадження, то підставами для зняття арешту державним виконавцем є ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», а підставами для зняття арешту судом - є ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, якщо позивач оспорює дії державного виконавця, якими порушені його права і неправомірно не був знятий арешт з його майна державним виконавцем в порядку ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», то тоді слід подати адміністративний позов на дії державного виконавця і визначитися з тим, які дії, рішення він просить визнати неправомірними і якими шляхами слід відновити порушені права.

В разі, якщо позивач в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» подає позов про звільнення майна з-під арешту, то тоді слід мати на увазі, що відповідачем по справі є стягувач за виконавчим документом, за яким накладений арешт та боржник за цим виконавчим документом, а ВДВС залучається в якості третьої особи.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви усі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, в порушення вказаних вимог позивач, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на певні письмові докази, додав до позовної заяви лише їх копії без зазначення наявності у нього чи іншої особи оригіналу такого доказу та без засвідчення такої копії належним чином.

Крім того, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, за позовною вимогою про визнання права власності на автомобіль.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за другою позовною вимогою - про визнання права власності за наступними реквізитами: р/р 0005, отримувач коштів - Бердичівське УДКСУ, , бонк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код 22030101. В якості підтвердження оплати надати суду оригінал платіжного документа.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до положень п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача також на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 177 ЦПК України, в разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, витребування доказів, виклик свідків тощо, які щодо форми та змісту мають відповідати вимогам ст. 183 ЦПК України

Отже, вказані недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв'язку з чим її слід залишити без руху і надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Бердичівського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності, зняття арешту.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом написання нового тексту позовної заяви у кількості копій, відповідно до кількості відповідачів у справі та наданням оригіналу платіжного доручення про сплату судовго збору.

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко