Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/342/16-ц

номер провадження 2/695/32/18

14 лютого 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «СК Провідна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 «СК Провідна»про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що 24.10.2015р. на 109 км а/д Бориспіль-Запоріжжя сталася ДТП з участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, цивільна відповідальність на якого була застрахована ОСОБА_3 «СК Провідна»,та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 Сталася ДТП з вини водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 Відповідачем ОСОБА_3 «СК Провідна» відшкодовано позивачу ОСОБА_1 виплати в розмірі 18 657,21 грн. матеріальної шкоди з належних до сплати 33 420,00 грн. Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись із страховими виплатами звернувся в суд із позовом про стягнення шкоди, завданої ДТП в розмірі 14 762,79 грн. матеріальної шкоди та 2 500,00 грн. моральної шкоди із ОСОБА_3 «СК Провідна» та 7 500 грн.моральної шкоди із ОСОБА_4

02.04.2016р. відповідач ОСОБА_4 помер.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 06 травня 2016 року закритопровадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 «СК Провідна»про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди в звязку зі смертю останнього. Дана ухвала отримана позивачем 14.05.2016р., про що у справі мається повідомлення про вручення поштової кореспонденції йому особисто.

У послідуючому, 18.05.2016р. позивач змінив позовні вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_3 «СК Провідна» грошову компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 2 500 грн. та, керуючись ст. 1194 ЦК України, із ОСОБА_4 матеріальну шкоду у звязку з пошкодженням автомобіля в результаті ДТП в розмірі 14 762, 79 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 05 квітня 2017 року до участі у справі залучено співвідповідача ОСОБА_2.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 підтримали повністю, оскільки фактичний розмір моїх затрат на відновлювальний ремонт автомобіля більший за суму отриманого страхового відшкодування, то з урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України та Постанови ПВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», наполягали на стягненні різниці між фактично проведеними виплатами страхового відшкодування в сумі 18 657,21 грн. та витратами, які фактично поніс позивач на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 32 720 грн. та послуги евакуатора 700 грн. Відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, вважають, необхідно покласти на особу, винну в настанні ДТП, а саме ОСОБА_4 Також просили стягнути із ОСОБА_3 «СК Провідна» 2 500 грн. за нанесену позивачу моральну шкоду, яку обґрунтовували тим, що з вини відповідача внаслідок ДТП здоровю позивача було завдано шкоди, а саме стрімко загострилася гіпертонічна хвороба, після чого він проходив стаціонарно курс лікування. Крім того, наявність моральної шкоди обґрунтовується фізичним болем та стражданнями, яких позивач зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, душевними стражданнями, повязаними з тим, що він не зможе користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб, зокрема, оперативність у вирішенні всіх необхідних побутових потреб. Також моральна шкода для ОСОБА_1 полягає у психічних переживаннях, які він переніс під час ДТП, порушення звичного стану життя у звязку із відсутністю автомобіля на протязі його ремонту, незручності, які він переносить у звязку з вирішенням спору у судовому порядку. У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 не прибула, скерувала до суду заяву, де позовні вимоги підтримала та просила судове засідання 14.02.2018р. проводити без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 «СК Провідна» усудове засідання не зявився, направив до суду письмове заперечення, де у задоволенні позову просив відмовити повністю, а справу просив розглядати у його відсутність. Свої заперечення щодо позову ОСОБА_1 представник ОСОБА_3 «СК Провідна» обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 «СК «Провідна» не заподіювала позивачу ні матеріальну, ні моральну шкоду за пошкодження його транспортного засобу. Моральну шкоду позивачу наніс винна особа у ДТП - співвідповідач по справі ОСОБА_4, тому правових підстав стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 «СК «Провідна» немає. Також, зазначив, що відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода виплачується у розмірі 5 процентів від проведеної виплати за шкоду, заподіяну здоровю потерпілої особи. Такої виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоровю позивача, не проводилась, тому правих підстав для стягнення з ОСОБА_3 «СК «Провідна» немає.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечував з огляду на згоду позивача на розмір відшкодування, що був визначений страховою компанією та сплачений йому в повному обсязі, а також з огляду на відсутність належних, достатніх та достовірних доказів щодо іншого розміру заподіяних збитків, оскільки погодившись з розміром шкоди, визначеної ОСОБА_3 «СК Провідна», позивач не надав ні висновку експертизи, ні товарознавчого дослідження, на підставі яких можна було б перевірити правильність та обґрунтованість заявлених ним вимог про стягнення коштів. На підтвердження вартості матеріальної шкоди позивач посилається на акт виконаних робіт від 29.01.2016р., який не містить поправки на коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, тому він не є належним доказом, оскільки з його змісту неможливо визначити реальну суму збитку. Крім того, ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, оскільки сума недоплаченої шкоди не виходить за межі страхового мінімуму.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторони позивача, позицію сторони відповідачів, вважає, що позов з урахуванням змінених позовних вимог позивачем до задоволення не підлягає, виходячи із наступних підстав.

Щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

ОСОБА_8 постанови Золотоніського міськрайонного суду від 17.11.2015р. водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4 визнаний винним за ст. 124 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4за страховим полісом АЕ № 4237276/2410/15 застрахована у ОСОБА_3 «СК Провідна».

ОСОБА_9 оглянутої у судовому засіданні страхової справи № НОМЕР_3 за даним страховим випадком вбачається, що 26 жовтня 2015 року до ОСОБА_3 «СК «Провідна» звернувся ОСОБА_1 із заявою про виплату страхового відшкодування, стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24 жовтня 2015 року за участю забезпеченого ТЗ та автомобіля НОМЕР_4, в звязку з чим страховиком було зареєстровано страхову справу.

У заяві про виплату страхового відшкодування Позивач у розділі «Спосіб визначення розміру страхового відшкодування», друга сторінка заяви зазначив:

«По калькуляції складеній спеціалістом Страховика у відповідності до вимог ст.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», з розміром та способом визначення страхового відшкодування за розрахунком згоден - підпис Позивача».

Заперечень, зауважень чи доповнень до вказаної заяви від Позивача не поступало.

ОСОБА_9 первинного огляду транспортного засобу № НОМЕР_3 від 27.10.2015 року, який підписаний Позивачем, заяв та зауважень від якого не надходило, що свідчить про те, що він погодився з даним актом, правильність та достовірність даних, викладених в цьому акті погодив своїм підписом.

ОСОБА_8 із п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

ОСОБА_8 із розясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до ОСОБА_8 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. №142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за №1074/8395).

ОСОБА_8 із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно- правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України

Відповідно до п. 1.3. Методики, «ОСОБА_10 є під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Керуючись вимогами п. 34.4 ст. 34 Закону, з метою визначення розміру збитків, завданих Позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу, 02 листопада 2015 року спеціалістом ОСОБА_3 «СК «Провідна» на підставі заяви Позивача на виплату страхового відшкодування від 26.10.2016 року та ОСОБА_10 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 із змінами та доповненнями від 24.07.2009р. № 1335/5/1159 та за допомогою програмного продукту «Аудатекс», рекомендованого Міністерством юстиції для проведення авто товарознавчих досліджень було проведено Калькуляцію №.

Відповідно до Калькуляції № від 02.11.2015 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_5 без урахування фізичного зносу, складає 31 374,48 грн.

Розрахунок розміру страхового відшкодування проводився наступним чином:

ОСОБА_8 значення Ез приймається таким, що дорівнює 0,7000.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля НОМЕР_5, складає18 657,21 грн.

Тобто, сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті потерпілому, складала 18 657,21 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є надуманими та безпідставними, оскільки наданий Позивачем акт виконаних робіт №01 від 29.01.2016 року ремонту автомобіля на СТО - ФОП ОСОБА_11 (платник єдиного податку, третя група, без ПДВ)на суму 32 720,00 грн. та квитанції до прибуткового касового ордеру №01 від 29.01.2016р. від на суму 14 000 гривень 00 копійок та №2 від 29.01.2016 на суму 18 720 гривень 00 копійок не можуть слугувати підтвердженням розміру завданої шкоди, та бути підставою для розрахунку страхового відшкодування, оскільки, як зазначалось вище, згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності субєкта оціночної діяльності.

ОСОБА_8 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12 липня 2001 року, N 2658-ІІІ, проведення оцінки майна є обовязковим у випадках: визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

У свою чергу, вказані акт виконаних робіт №01 від 29.01.2016 року по ремонту автомобіля на СТО - ФОП ОСОБА_11 (платник єдиного податку третя група, без ПДВ) на суму 32 720,00 грн. та квитанції до прибуткового касового ордеру №01 від 05.01.2016 на суму 14 000 гривень 00 копійок та №2 від 29.01.2016 на суму 18 720 гривень 00 копійок, виданих ФОП ОСОБА_11, складені субєктом господарювання, який не є субєктом оціночної діяльності, що суперечить вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12 липня 2001 року. N 2658-ІІІ та розраховані не за допомогою програмного продукту «Аудатекс», рекомендованого Міністерством юстиції для проведення автотоварознавчих досліджень, тому не можуть слугувати підтвердженням оціненої шкоди. Крім того, відповідно до ст. 29 Закону, зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

У наданому акті виконаних робіт №01взагалі не враховано знос транспортного засобу, тобто з вартості запчастин не вирахувано вартість зношення, яка згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів складає 0,70%.

Отже, єдиним належним та законним доказом оціненої шкоди, завданої позивачу - є відповідна калькуляція №, а не наданий позивачем - акт виконаних робіт №01 від 29.01.2016 року.

Щодо стягнення витрат позивача у розмірі 700 грн. на евакуацію пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до положень та вимог статей 28, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Стаття 28. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 29. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

ОСОБА_9 акту виконаних робіт, що доданий до матеріалів справи вбачається, що 15.11.2015р. ПП ОСОБА_12 здійснював навантаження, перевезення та розвантаження автомобіля НОМЕР_6 з м. Черкаси, вул. Пацаєва, 51/2 до м. Сміла, вул. Ромейко, 76. Вартість послуги складає 700 грн.

Оскільки ДТП сталася 24.10.2015р. на 109 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя, перевезення автомобіля позивача 15.11.2015р. із м. Черкаси до м. Сміла не являється евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання власника, а тому не ввійшло до страхового відшкодування та не підлягає стягненню з відповідача.

Стосовно стягнення з ОСОБА_3 «СК «Провідна» моральної шкоди у розмірі 2 500 грн.

Відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода виплачується у розмірі 5 процентів від проведеної виплати за шкоду, заподіяну здоровю потерпілої особи.

Такої виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоровю позивача не проводилось, тому правових підстав стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 «СК «Провідна» не має.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не підлягає стягненню на користь позивача як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, так і компенсація за нанесену моральну шкоду.

Крім того, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення із співвідповідача ОСОБА_2 на користь позивача 14 762,79 грн. матеріальної шкоди у звязку з пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, ще і з тієї підстави, що ОСОБА_13 вказана позовна вимога до неї не заявлялася, а суд, у відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 133, 259, 263, 265 ЦПК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 23 лютого 2018 року.