Категорія: 27Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07 серпня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Матвійчук Л.В., перевіривши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №1002-0171002/ФКВ від 31 жовтня 2012 року в розмірі - 428 103 (чотириста двадцять вісім тисяч сто три) гривні 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 26 липня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк оскарження судового рішення, скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Підставами пропущення строку апеляційного оскарження відповідач зазначав, що про час і місце розгляду не був повідомлений судом та про наявність рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року дізнався лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 липня 2018 року, а його копія отримана 20.07.2018 року.

Проте, за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито апеляційне провадження з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що підставою поновлення процесуального строку є його пропущення з поважних причин.

Відповідно до п.13 ч.1 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з ч.2 ст. 358 ЦПК України (яка діє на час подання апеляційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача направлялась копія рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року, проте зазначене судове рішення повернуто на адресу суду відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання"(а.с. 75). При цьому, повідомлення суду про перегляд заочного рішення у даній справі відповідачем було отримано за даною адресою(а.с. 59). Про розгляд справи 11 жовтня 2016 року відповідач був повідомлений належним чином, шляхом повідомлення представника відповідача ОСОБА_3 під розписку 6 вересня 2016 року відповідно до вимог ч.5 ст. 76 ЦПК України, в редакції, що діяла на час розгляду справи (а.с. 64).

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яке передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Також, відповідно до приписів Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 11 жовтня 2016 року, мав можливість ознайомитися з судовим рішенням, прийнятим за результатами судового засідання Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для загального доступу.

Сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копію судового рішення за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Таким чином, суд вважає, що несвоєчасне оскарження рішення місцевого суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені відповідачем, не об'єктивними обставинами, а обставинами суб'єктивного характеру.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, апеляційна скарга відповідача подана 26 липня 2018 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, а наявність обставин пропуску строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили відповідачем не наведено та не підтверджено належними й допустимими доказами.

За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя