ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1747/18 Справа № 202/1135/18 Суддя у 1-й інстанції - Зосименко С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

при секретарі - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, з липня 2014 року з відповідачем разом не проживають. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі 650 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 26.01.2015 року. Відповідач має задовільний стан здоров'я, матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість по аліментам. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, є власником ПП «С-Тройка» , статутний капітал якого складає 84 000 грн. Їх спільний з відповідачем син ОСОБА_3 з 31.08.2017 року навчається в м. Кривий Ріг в КЗО «Криворізький ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою». Крім того, ОСОБА_3 хворіє на хворобу судин голови та шиї, фіброз ПМСК, вегето судинну дистонію, потребує лікування та обстеження у кардіолога, невролога, терапевта, гомеопата. Позивачка несе витрати стосовно утримання сина самостійно, є ФОП, однак її доходів не достатньо для забезпечення всіх потреб сина. Просила суд збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2015 року, що стягуються за виконавчим листом № 202/11969/14-ц від 03.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 650 грн. до 3 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини (а.с.1-3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2015 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з 650 грн. щомісяця на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з моменту набрання рішення законної сили і до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_1, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

В іншій частині позову відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.26-28).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів збільшивши їх до 3 000,00 грн. щомісячно (а.с.а.с.33-38).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Судом 1 інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року, який заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2014 року було розірвано (а.с. 5).

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 06.10.2014 року /повторне/ (а.с. 4).

Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2015 року, було стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 650 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Відповідач має заборгованість по аліментам, яка станом на 23.02.2017 року складає 16 250 грн., що підтверджується повідомленням щодо можливості притягнення боржника до кримінальної відповідальності (а.с. 8).

ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, є власником ПП «С-Тройка» , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10-12).

ОСОБА_3. з 31.08.2017 року навчається в м. Кривий Ріг в КЗО «Криворізький ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою», що підтверджується довідкою № 453 від 31.08.2017 року (а.с.7), при цьому хворіє на хворобу судин голови та шиї, фіброз ПМСК, вегето судинну дистонію, потребує лікування та обстеження у кардіолога, невролога, терапевта, гомеопата.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України, а тому дійшов до висновку про частково задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів з 650,00 грн. до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Однак, із такими висновками у повній мірі колегія суддів погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі є батьками сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю і на утримання якого рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2015 року було стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки у розмірі 650 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач має заборгованість по аліментам, яка станом на 23.02.2017 року складає 16 250 грн., що підтверджується повідомленням щодо можливості притягнення боржника до кримінальної відповідальності (а.с. 8).

ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, є власником ПП «С-Тройка» , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 10-12).

ОСОБА_3 з 31.08.2017 року навчається в м. Кривий Ріг в КЗО «Криворізький ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою», що підтверджується довідкою № 453 від 31.08.2017 року (а.с.7), при цьому хворіє на хворобу судин голови та шиї, фіброз ПМСК, вегето судинну дистонію, потребує лікування та обстеження у кардіолога, невролога, терапевта, гомеопата.

Отже, врахувавши конкретні обставини по справі, суд 1 інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів.

Однак, збільшуючи розмір присуджених аліментів, суд 1 інстанції помилково визначив їх розмір - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, а 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які визначив суд, в розумінні ч. 2 ст. 182 СК України є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Зі справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, є власником ПП «С-Тройка» , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 10-12). Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно.

Враховуючи вищезазначене, та встановлені конкретні обставини по справі, колегія суддів вважає можливим рішення суду першої інстанції на підставі п. 1 ст. 376 ЦПК України змінити в частині визначення розміру аліментів. А з урахуванням розумності, виваженості та справедливості, визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1200,00 грн. щомісячно, з моменту набрання рішення законної сили і до повноліття дитини, що не позбавляє сторони права звертатися до суду з позовом про зміну розміру стягнутих аліментів у випадках, передбачених законом.

Керуючись ст. ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року - змінити в частині визначення розміру аліментів та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшивши їх щомісячний розмір з 650,00 грн. до 1200,00 грн., починаючи з моменту набрання рішення законної сили і до повноліття дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: