Справа №522/2516/18
Провадження №2/522/5291/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСІА» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Прометей-Південь», про припинення зловживання своїми правами, усунення перешкод в користуванні майном згідно договору оренди та відшкодування шкоди в порядку ч.ч.2-5 ст. 13 ЦК України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої вимагає:

1.зобовязати ОСОБА_1 припинити зловживання своїми правами власника квартири АДРЕСА_1, які порушують право користування приміщення загальною площею 126 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, Орендарем ТОВ «ЮНІСІА», що виникли на підставі укладеного договору оренди нежилого приміщення №1/12-17 від 18.12.2017 року між ТОВ «ВКФ «Прометей-Південь» та ТОВ «ЮНІСІА»;

2.стягнути з відповідача завдану шкоду через зловживання правом в розмірі 120 000,00 дол. США, що по курсу НБУ на 12.02.2018 року за 1 дол. США 27,05 грн. складає 3 246 000,00 грн. та судові витрати в сумі 49 394,80 грн..

21.02.2018 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зобовязання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, невідкладно передати актом представникам ТОВ «ЮНІСІА» документацію, компютерну техніку, печатки, меблі та інше рухоме майно що знаходиться в орендованому приміщенні загальною площею 126 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2. Стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІСІА» , р/р №8134 в Южне ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м.Одеса МФО 328704, адреса: 65045, АДРЕСА_2, Боржником є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 22 червня 1998 року, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача вказує, що 18.12.2017 року між ТОВ «ВКФ «Прометей-Південь» директора ОСОБА_3 та ТОВ «ЮНІСІА» в особі директора ОСОБА_4 з іншого боку було укладено договір оренди нежилого приміщення №1/12-17.

Предметом договору була передача орендареві в платне володіння строком на один рік приміщення загальною площею 126 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

П.7.1. Договору вказує, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє один рік, тобто, строк дії договору оренди житлового приміщення закінчується 18 грудня 2019 року.

Під час укладення договору особа Орендодавця була перевірена, а також обєкт оренди використовувався позивачем.

Чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Станом на 08.02.18 року договір був чинний.

Але, 08.02.2018 року близько 11.30 год. до квартири АДРЕСА_3, яка є предметом спору у рамках даної справи увірвались 10 осіб. Було визвано оперативну слідчу групу Приморського ВП, яка встановила, що з десяти осіб тільки один був представником відповідача ОСОБА_1

Вищевказані особи на короткий час були виведені слідчою групою з приміщення квартири, однак після того вже 20 осіб зробили спробу поміняти замки не зважаючи на присутність представників поліції, преси та представників ТОВ «Прометей-Південь».

Їм це вдалося і це призвело до скасування права користування позивачем приміщення загальною площею 126 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, які він мав на підставі діючого договору оренди від 18.12.2017 року.

Представник позивача вказує, що вид забезпечення позову, який він просить застосувати не порушує прав інших осіб та одночасно дозволяє зберегти майно до вирішення судового спору між сторонами в справі. Крім того, забезпечення позову дозволить виконати можливе рішення суду, із збереженням принцип юридичної визначеності та обовязковості виконання рішення суду.

Також, представник позивача зазначає, що на підставі п. 3 ст. 150 ЦПК України суд може встановити обовязок вчинити певні дії. В даному випадку дії представників відповідача привели до припинення господарської діяльності ТОВ «ЮНІСІА» через те, що в приміщенні офісу залишились всі документи по зовнішньо-економічній діяльності, інвойси, декларації, контракти, печатка підприємства, бухгалтерські та інші документи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ТОВ «ЮНІСІА», розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що ця заява задоволенню не підлягає, оскільки, забезпечення позову у той спосіб, який просить забезпечити позов представник позивача не передбачено ЦПК України.

Керуючись ст..ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСІА» - ОСОБА_2 про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСІА» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Прометей-Південь», про припинення зловживання своїми правами, усунення перешкод в користуванні майном згідно договору оренди та відшкодування шкоди в порядку ч.ч.2-5 ст. 13 ЦК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н.А.Ільченко

22.02.2018