Справа № 289/1419/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого -судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу № 289/1419/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризація заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 07.10.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10520,86 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по " 25" число кожного місяця.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими умовами та правилами складають між ним та банком кредитний договір. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 03 липня 2018 року має заборгованість в сумі 12326,84 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом в сумі 7534,61 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1574,97 грн.;

- заборгованості за пенею та комісією в сумі 2712,42 грн.;

- штрафу (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) в сумі 504,84 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в сумі 12326 грн. 84 коп. з компенсацією судового збору у розмірі 1762 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, надіслала письмове зеперечення, в якому зазначила, що позов визнає частково, зокрема, в частині стягнення кредиту в сумі 7534,61 просила задовольнити, а в нарахованих процентах, комісіях та штрафу відмовити. Вказала, що після отримання кредиту вона сплачувала кредит постійно, однак банк чомусь усі сплачені кошти спрямовував на погашення відсотків, а не на самий кредит. Просила врахувати , що на даний час вона за станом здоров'я не може працювати і у неї відсутні коштів для сплати кредиту, на утриманні має четверо дітей.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07.10.2016 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачці ОСОБА_1 кредит у розмірі 10520,86 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 4-29).

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Однак, виходячи з поданих позивачем доказів, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України, відповідачка не сплатила щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, останні суми погашення за наданим кредитом відповідачкою здійснені 11.10.2017 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 3).

У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору та відповідно до наданого розрахунку позивачем заборгованності, станом на 03.07.2018 року відповідачка має заборгованість у розмірі 12326,84 гривень, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 7534,61 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1574,97 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 2712,42 грн.; штраф (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) в сумі 504,84 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (в даному випадку строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором) не узгоджується з положеннями, закріпленими у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові по справі № 6-2003 цс 15 від 21.10.2015 року, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судом при застосуванні таких норм права.

В частині вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 504,84 грн. необхідно відмовити із зазначених підстав.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що виникла у звязку з порушенням кредитного зобовязання у розмірі 11822,00 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 7534,61 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 1574,97грн.; заборгованості за пенею та комісією 2712,42 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судового збір у розмірі 1762 грн.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з (ОСОБА_1) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін.номер: НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 07.10.2016 року в сумі 11822,00 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять дві) гривні, що складається з: заборгованості за кредитом 7534,61 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 1574,97грн.; заборгованості за пенею та комісією 2712,42 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 ( одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І. Лівочка