Справа № 369/772/18
Провадження №2-з/369/4/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я. ,

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зупинення примусової реалізації транспортного засобу до подачі позову,-

В С Т А Н О В И В:

22.01.2018 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення примусової реалізації транспортного засобу до подачі позову. В якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення примусової реалізації транспортного засобу LAND ROVER, модель RANG ROVER, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, д.н. НОМЕР_2, на який звернено стягнення в межах виконавчого провадження № 54878154 відкритого11.10.2017 року приватним виконавцем ОСОБА_3.

Заявлені вимоги мотивує тим, вище зазначений автомобіль є майном набутим під час шлюбу та належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя без розірвання шлюбу та зазначає, що не вжиття заходів забезпечення позову можуть спричинити утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки щодо спірного автомобіля вживаються заходи реалізації приватним виконавцем ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника заявника ОСОБА_2. слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 5, 6 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

Із роз'яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст.. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши та дослідивши матеріли заяви про забезпечення позову та додатки до неї неможливо визначити вид забезпечення позову, який просить вжити представник заявника, оскільки в заяві зазначено, що між сторонами виник спір про розподіл спільного майна подружжя. Автомобіль на даний час зі слів заявника перебуває на реалізації відповідно до відкритого виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст.. 150 ЦПК передбачено види забезпечення позову, що частково співпадають з вимогами в заяві про забезпечення позову: 1) зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 2) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заявником не зазначено, що майбутня позовна заява міститиме спір про визнання права власності на арештоване майно та зняття з нього арешту, чи оскарження виконавчого документу відповідно до якого відбувається стягнення.

Також представник заявник не надав суду документів, що підтверджують відкрите виконавче провадження відносно якого здійснюється реалізація вищезазначеного автомобіля, звіт про оцінку майна, що унеможливлює визначити співмірність заявлених вимог.

У зв'язку з вищевикладеним вважаю, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, враховуючи обставини викладені в заяві, характер правовідносин на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, тому в задоволенні заяви представника заявника про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153, 258-261-210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль до подачі позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст.. 161ЦПК України

Суддя А.Я. Волчко