Справа № 308/7258/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Фазикош Г.В., Кожух О.А.,

секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 жовтня 2017 року у справі №308/7258/16-ц, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що 08.01.2016 року відповідач керуючи автомобілем скоїв ДТП та допустив зіткнення з автомобілем позивача і залишив місце ДТП. Відносно відповідача були складені відповідно три протоколи про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанов Ужгородського міськрайонного суду. В результаті вказаного ДТП йому було спричинено тілесні ушкодження, у звязку з чим позивач проходив лікування в медичних закладах. Внаслідок цього позивач тривалий час відчував фізичний біль та змушений був звертатися до лікарів в м.Ужгороді та м.Берегові, що призвело до істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, знизило ступінь престижу, ділової репутації, так як позивач виконує фізичну роботу, в тому числі за кордоном. Отримані тілесні ушкодження не дозволяють позивачу виконувати фізичну роботу і отримувати за неї зароблені кошти, що вплинуло на бюджет сімї.

З посиланням на вищевикладене просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 100 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду змінити та стягнути з відповідача 100 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд необґрунтовано знизив розмір відшкодування моральної шкоди.

Також дане рішення оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1, який в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди. Вказує, що розмір моральної шкоди не обґрунтований і належних та допустимих доказів спричинення позивачу моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. матеріали справи не місять.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає, що такі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що 08.01.2016 року о 17:40 год. з вини відповідача ОСОБА_1 сталося ДТП, в результаті порушення ним п.13.3 Правил дорожнього руху транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 залишив місце ДТП, порушивши п.2.10 «а» Правил дорожнього руху. Залишаючи місце ДТП, відповідач спричинив позивачу легкі тілесні ушкодження, чим порушено п.10.1 Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 встановлена трьома судовими рішеннями.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2016 року у справі № 308/277/16-п, що набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, за те, що 08.01.2016 року, о 17:40 год., ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Jeep Cherokee», н/з SO 276 AU, при вїзді в м.Ужгород з с.Барвінок Ужгородського району (кільцева розвязка), не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху (а.с.8).

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2016 у справі № 308/282/16-п, що набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, за те, що 08.01.2016 року, близько 17 год. 40 год., ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Jeep» модель «Cherokee», н/з SO276AU, при вїзді в м. Ужгород із с. Барвінок, скоїв ДТП, та залишив місце ДТП (а.с.100).

Постановою судді Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області від 07.09.2017 року в справі № 308/1100/16-п, що набрала законної сили, дії ОСОБА_1 перекваліфіковані із ст.124 КУпАП на ст.125 КУпАП та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, а провадження по справі відносно нього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП. Згідно даної постанови встановлено, що 08.01.2016 року, близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Jeep Cheeroki», н/з SO276AU, при вїзді в м.Ужгород зі сторони с.Барвінок, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, розпочав рух, в той час як пішохід ОСОБА_2 тримався за транспортний засіб, внаслідок чого останній впав на проїжджу частину та отримав легкі тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху. Зважаючи на те, що факт порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, в результаті якого ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, матеріалами справи доведений, суддя дійшла висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, у звязку з чим дії останнього перекваліфіковано із ст.124 КУпАП на ст.125 КУпАП (а.с.134, 135).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З листа Закарпатського територіального центру екстреної медичної допомоги від 11.08.2016 № 920-01 вбачається, що 08.01.2016 року о 17 год. 59 хв. на Ужгородську станцію ЕМД поступив виклик реєстраційний номер №672 за адресою: обїзна дорога, круг (кафе «Симфонія»), привід виклику ДТП, потерпілий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, діагноз забійно-рвані рани правого коліна, надана допомога обробка рани (а.с.109).

Встановлено, що 08.01.2016 року о 21:20 год., позивач ОСОБА_2 звернувся в травматологічний пункт Ужгородської центральної міської клінічної лікарні з діагнозом: забійні зчесані садна верхньої третини правої гомілки та рвана рана, проникаюча до власної звязки правого колінного суглобу, забійні садна правої кисті та першого пальця правої кисті, що підтверджується відповідним талоном лікарні №265 від 08.10.2016 року (а.с.108).

Висновком спеціаліста Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №22 від 28.01.2016 року встановлено, що на підставі даних судового медичного обстеження ОСОБА_2, з урахуванням даних довідки УЦМКЛ за №265 від 08.10.2016 року, на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах долонної поверхні правої кисті та долонної поверхні першого пальця правої кисті; накладеної бинтової повязки в ділянці правого колінного суглобу. Виникли вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії або ударяння об такі. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка відбулася 08.01.2016 року. Тілесні ушкодження у вигляді рваної рани проникаючої до власної звязки правого колінного суглобу потягли за собою розлад здоровя на час більше шести, але менше двадцяти одного дня і по цій ознаці згідно з п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя (а.с.110-112).

Обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 під час події, що мала місце 08.01.2016 року, саме відповідачем ОСОБА_1, також підтверджуються висновком Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 01.02.2016 року за результатами перевірки по вказаному факту, згідно з яким враховуючи, що ОСОБА_2 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, в діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.68-70).

Згідно з листом Берегівської центральної районної лікарні від 30.09.2016 року №989/1/01-25, відповідно до даних амбулаторної картки 04-23-0053 первинне звернення до травматолога поліклініки Берегівської ЦРЛ 21.01.2016 року. При зверненні у хворого в області правої гомілки гранулююча рана з врізаними одиничними швами, з дефектом шкіри в ділянці 10 см х 4 см. Виділення з рани серозного характеру в невеликій кількості. При зверненні 21.01.2016 хворому було поставлено діагноз: обширна рвана рана правої гомілки з дефектом мяких тканин. За період лікування в поліклініці ЦРЛ (з 21.01.2016 по 02.02.2016) проведено видалення швів, перевязки з маззю «Левосин»: 21.01., 25.01., 29.01.,02.02.2016 року (а.с.113).

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно розяснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахував ступінь вини ОСОБА_1, характер вчиненого правопорушення, у результаті якого позивачеві заподіяно легкі тілесні ушкодження, враховано глибину фізичних та душевних страждань, тривалість немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

За таких обстави колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про стягнення із ОСОБА_1 10 000,00 грн. моральної шкоди є правильним.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг висновків місцевого суду не спростовують.

Рішення місцевого суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст.375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонногосуду від 23 жовтня2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: