П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2017 року (суддя - Остапчук Л.В.) у справі №570/3777/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину і дружину,-

в с т а н о в и л а :

06 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину і дружину.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2017 року і до досягнення повноліття дитиною, на її утримання, аліменти в твердій грошовій сумі по 900 грн. щомісячно, починаючи з 06 вересня 2017 року по 17 лютого 2020 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_1 надав суду першої інстанції документи, якими підтверджуються його матеріальне становище та стан здоров'я, а саме що він та мама, з якою він проживає, потребує постійного періодичного лікування, а відповідно і додаткових витрат.

Просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2017 року змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2017 року і до досягнення повноліття дитиною, на її утримання, аліменти в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно, починаючи з 06 вересня 2017 року по 17 лютого 2020 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, рішення не оскаржується.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2016 року.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони на даний час проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю і повністю перебуває на її утриманні.

Відповідач своїх батьківських обов'язків щодо утримання своєї дитини не виконує та не надає постійної матеріальної допомоги на її утримання, хоча він офіційно працює, отримує регулярний дохід, інвалідності немає, згідно копій епікризів, періодично лікується в невропатолога, проживає з матір'ю, яка згідно довідки № 585 від 28 листопада 2017 року виданої КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Центральний " РМР" хворіє та перебуває на обліку з приводу серцевого захворювання (ішемічна хвороба серця).

Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

При визначенні розміру аліментів враховується як матеріальний стан відповідача, так і матеріальний стан позивачки та дитини, стан їх здоров'я, а також те, що ст.182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції виходив з того, що на день винесення рішення судом прожитковий мінімум на працездатну особу становить 1762 грн., позивачка отримує допомогу в сумі 860 грн.. Тому стягненню підлягає різниця між вказаними сумами, з тим, щоб дохід позивачки становив прожитковий мінімум, оскільки відповідач в змозі сплачувати таку суму аліментів на утримання дружини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки відповідач є працездатною особою, офіційно працює ливарником на ДП "Бурштин Україна" і отримує регулярний дохід, а його мати, яка перебуває на лікарському обліку, отримує пенсію, даним доводам суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Інших належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в сумі, визначеній судом першої інстанції, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 274, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2018 року

Головуюча

Судді :