Ухвала

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 594/279/17

провадження № 61-1300св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр»,

відповідачі: ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року у складі судді Зушман Г. І. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 листопада 2017 року у складі суддів: Бершадської Г. В., Гірського Б. О., Ткач О. І.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2017 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (далі - ТОВ «Мрія Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» (далі - ТОВ «Борщівська аграрна компанія») про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим.

Позовна заява мотивована тим, що 10 травня 2009 року між ТОВ «Мрія Центр» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,97 га, строком на п'ять років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 10 грудня 2009 року. Пунктом 8 зазначеного договору оренди передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця письмово про намір продовжити його дію. ТОВ «Мрія Центр» направляло ОСОБА_2 листи-повідомлення від 4 березня 2014 року та від 6 серпня 2014 року про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди, позивач відповіді не отримав. ОСОБА_2 не направляла ТОВ «Мрія Центр» протягом одного місяця з моменту закінчення договору оренди листів щодо відмови в поновленні договору оренди. Після закінчення строку договору оренди ТОВ «Мрія Центр» продовжувало користуватися зазначеною орендованою земельною ділянкою у своїй господарській діяльності, виплатило ОСОБА_2 орендну плату за 2015 рік у розмірі 750 кг пшениці. Позивач зазначив, що 1 червня 2015 року ОСОБА_2 уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ТОВ «Борщівська аграрна компанія», який було зареєстровано в 2015 році в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На підставі викладеного позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 1 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Борщівська аграрна компанія»; визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 10 травня 2009 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Мрія Центр».

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ТОВ «Мрія Центр» не надало суду належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення, ТОВ «Мрія Центр» не довело обставини продовження користування земельною ділянкою ОСОБА_2, тому не знайшло свого підтвердження порушення переважного права позивача на укладення договору оренди землі з власником земельної ділянки ОСОБА_2 на новий строк. Крім того, місцевий суд зазначив, що поновлення попереднього договору оренди земельної ділянки на попередніх умовах, як це зазначено в позовній заяві, порушить права орендодавця ОСОБА_2 - власника земельної ділянки, оскільки є вкрай невигідним для орендодавця, виходячи з розміру орендної плати.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Подані позивачем списки простих поштових відправлень не можуть бути доказом належного повідомлення ОСОБА_2 про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, оскільки вони не підтверджують факт відправлення кореспонденції останній. При цьому під повідомленням слід розуміти не тільки направлення, а й отримання орендарем відповідного листа-повідомлення.

Також позивач не подав жодних доказів укладення у місячний строк додаткової угоди про поновлення договору оренди, що є обов'язковою умовою, визначеною законом, для поновлення договору оренди землі з підстав, визначених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року, ТОВ «Мрія Центр» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про недотримання ТОВ «Мрія Центр» встановленої процедури реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі на підставі частин першої - шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки у зазначеній нормі законодавства не передбачено та не вимагається надсилання листів - повідомлень рекомендованими, цінними та/або з повідомленнями про вручення поштовими відправленнями.

Також суди не врахували, що ТОВ «Мрія Центр» запропонувало у надісланому орендодавцю проекті додаткової угоди аналогічні умови оренди, а в листі-повідомленні зазначило, що у разі незгоди із запропонованими умовами оренди, він має право надати прийнятні для нього умови або власний проект додаткової угоди.

16 січня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 594/376/17-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання договору оренди землі поновленим, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року № 6-219цс14 та № 6-10цс15, від 23 листопада 2016 року № 6-2540цс16, від 6 вересня 2017 року № 6-2539цс16).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Правовідносини у справі, яка переглядається, є подібними із правовідносинами, що виникли у справі № 594/376/17-ц, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, оскільки справа № 594/376/17-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 594/279/17.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Касаційне провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 594/376/17-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик