Справа № 127/6399/17
Провадження № 6/127/742/18
У Х В А Л А

08 листопада 2018 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці подання державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Замостянського ВДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 з метою опису та вилучення майна, що належить боржнику, зазначивши, що на виконанні в вказаному ВДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 156 926,28 грн. та 163 405,48 грн. При цьому заявник вказує на неможливість перевірити майновий стан боржника, зважаючи на відсутність боржника за місцем його реєстрації, що підтверджується актами.

Державний виконавець Кушніров О.І. в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити. При цьому вказував, що після складання подання, він ще виходив за місцем реєстрації боржника та йому повідомили, що останній проживає в іншому місці.

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Замостянському ВДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 156 926,28 грн. ( виконавче провадження відкрите 08.08.2017 року) та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 163 405,48 грн. (виконавче провадження відкрите 13.12.2017 року.). Постановою державного виконавця від 13.12.2017 року виконавчі провадження обєднані в зведене виконавче провадження № 55381075.

Здійснюючи примусове виконання, державним виконавцем 13.12.2017 року та 12.01.2018 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, як слідує з актів державного виконавця від 13.12.2017 року та від 12.01.2018 року, боржника виявлено не було, двері помешкання ніхто не відчинив, боржнику був залишений виклик про його явку до державного виконавця на 15.01.2018 року.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця; суд розглядає зазначене подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Однак, в матеріалах, доданих до подання, відсутні належні докази того, що боржник належним чином повідомлявся про необхідність добровільного виконання рішення суду; що державний виконавець пересвідчився в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів, що останній чинить перешкоди та ухиляється від виконання рішення суду. Надані ж акти суд оцінює як неможливість попасти в квартиру, оскільки були відсутні її мешканці та лише залишений виклик боржнику з вимогою зявитися на наступний день до відділу, про що складений акт, а не як чинення перешкод.

До того ж, у матеріалах, доданих до подання, відсутні докази того, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві особистої або спільної приватної власності саме боржнику ОСОБА_1. Як і те, що вказане помешкання належить будь-якій іншій особі. Реєстрація особи за вказаним місцем проживання не підтверджує факт належності помешкання особі та знаходження в ньому майна зареєстрованої особи. При цьому, що державний виконавець в судовому засіданні повідомив про те, що боржник мешкає в іншому місці.

Відсутність же таких відомостей ( про право власності) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно ( інформаційна довідка по яким в електронному варіанті сформована на запит державного виконавця) не свідчить про вчинення державним виконавцем віх заходів для зясування цієї обставини. Слід звернути увагу, що реєстрація в таких Реєстрах носить явочних характер, а до 29.12.2012 року відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, реєстрацію права власності здійснювали комунальні БТІ.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним, а згідно ч. 1 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла.

Отже, суд приходить до висновку, що надання дозволу на примусове проникнення до житла може порушити вищевказані конституційні гарантії інших осіб, що є неприпустимим. Тому, з огляду на викладене, суд вважає дане подання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 41 Конституції України, ст. 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 05.11.2018 року за №42/15.24-29 про примусове проникнення до житла.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя