Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2771/17

номер провадження 2/695/197/18

30 січня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Золотоноша у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ

Представник за договором ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом від імені позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги пояснює тим, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 11.06.2010 р. Від цього шлюбу у них 12.11.2007 р. народився син ОСОБА_4. Рішенням суду від 11.06.2010 р. на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи з 28.05.2010 р. і до досягнення сином повноліття. Після розірвання шлюбу з відповідачем позивачка вдруге вийшла заміж та змінила своє прізвище на ОСОБА_1.

Син постійно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка вважає, що на даний час, враховуючи значне зростання індексу інфляції з 2010 року і по 2017 рік, а також збільшення цін на комунальні послуги, продукти харчування, дитячий одяг, предмети дитячої гігієни та першої необхідності, розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в сумі 300 грн. в місяць, є занадто низьким та не співмірним реальним витратам позивачки на утримання й навчання дитини. Постійні витрати щодо придбання шкільного інвентарю, зошитів та підручників лежать повністю на матері дитини. Позивачка постійно несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття й лікування дитини. Її мінімальна зарплата не дає їй можливості в повній мірі забезпечити сина необхідними речами, одягом, шкільним і спортивним інвентарем. Відсутність нормального фінансування дитини унеможливлює придбання компютерної техніки.

На даний час матеріальний стан відповідача поліпшився в порівнянні з 2010 роком і він не перебуває на обліку в місцевому центрі зайнятості, є фізично здоровим і молодим чоловіком, який здатний забезпечити матеріально свою дитину та сплачувати відповідну грошову суму в якості аліментних платежів.

Відповідно до ст. 192 СК України позивач вважає, що є правові підстави для вирішення питання про збільшення розмірі аліментів до 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме така грошова сума надасть можливість мінімально забезпечити дитину необхідними речами, шкільним інвентарем, одягом, продуктами харчування.

Тому позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 з 300,00 грн. на 1500,00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення у розмірі суми місячного платежу.

Представник позивача в судове засіданні не зявився, але скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надіслав до суду відзив на позов у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, справу розглядати у його відсутність. Відповідач у відзиві зазначає, що присуджені рішення суду аліменти на сина ОСОБА_5 він сплачує справно і заборгованості не має. Крім того він додатково несе витрати на утримання сина, а саме: він передавав кошти на лікування сина в розмірі 1500 грн., купив йому мобільний телефон за 1300 грн., велосипед за 800 грн., возив на екскурсію в м. Київ, де витратив більше 3000 грн., коли син приїжджав в м. Черкаси, то він витрати 2000 грн. на його розваги, покупку одягу та речей. Тому твердження позивачки, що син перебуває лише на її утриманні є некоректним. Відповідач бажає, щоб внески обох батьків в утриманні дитини були рівними як те передбачено ст.141 СК України. Від своїх обовязків він ніколи не відмовлявся і наскільки йому дозволяли обставини всіляко старався підтримувати належний рівень життя сина, необхідний для його фізичного, розумового і духовного розвитку. Відповідач зауважив, що позивачка на теперішній час не працює та її матеріальний внесок на утримання сина незначний. Відповідач не має наміру здійснювати матеріальне забезпечення позивачки та її чоловіка за рахунок сина. Відповідач у відзиві звертає увагу на те, що він на даний час ніде не працює, здійснює догляд за престарілим дідом ОСОБА_6 в звязку з чим перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує компенсацію, як особа, що надає соціальні послуги в розмірі 168,40 грн. Інших офіційних доходів він не має і утримує себе за рахунок вирощеної продукції на присадибній ділянці і випадкових заробітків. Відповідач вважає, що відсутні правові підстави щодо зміни судового рішення в частині стягнення з нього аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум, необхідний для нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, у 2018 році для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з розясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При оцінці доводів учасників справи суд виходить з того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається (ч.1 ст.81 ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджено Свідоцтвом про шлюб серія 1-СР №031148.

Шлюб позивача з відповідачем розірвано відповідно до виписки з рішення Золотоніського міськрайонного суду від 11.06.2010 р. по справі № 2-1065/2010 р. та Свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-СР № 065235.

11.06.2010 р. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було видано виконавчий лист по справі № 2-1051/2010 р., відповідно до якого ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 28.05.2010 р. і до досягнення сином повноліття.

Згідно довідки виконкому Домантівської сільської ради від 20.09.2017 р. №586 ОСОБА_4 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1.

З Довідки №9 від 20.09.2017 р. про доходи встановлено, що ОСОБА_1 працює у ПП ОСОБА_8 З березня по серпень 2017 р. її нарахована заробітні плата становить 3200 грн. за місяць, а всього за цей період 19200,00 грн.

З довідки №35 від 07.09.2017 р. виданої директором Домантівського НВК вбачається, що ОСОБА_4 навчається в Домантівському НВК.

Згідно довідки виконкому Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 26.10.2017 р. № 2048 ОСОБА_2 дійсно зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА від 25.10.2017 р. № 2506/06-35 ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні по догляду за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА від 25.10.2017 р. № 2505/06-35 ОСОБА_2 отримує компенсацію за надання соціальних послуг громадянам похилого віку з березня 2017 р. по жовтень 2017 року в розмірі 168,40 грн. за місяць.

Для підтвердження понесених додаткових витрат на день народження сина ОСОБА_2 надав суду копію фіскального чеку від 06.11.2017 р., в якому отримувачем є ОСОБА_1 і сума 1000 грн. аліменти.

Відповідач у відзиві, зазначав, що він ніс додаткові витрати на сина - на його лікування, покупку мобільного телефону, велосипеда, екскурсію в м. Київ, гостювання в м. Черкаси та ін., але доказів, які ствердили б даний факт суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України - Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти в розмірі 300 грн., які присуджені до стягнення з відповідача рішенням суду в 2010 році, на даний час не можуть забезпечити нормальне функціонування організму дитини, збереження його здоров'я, забезпечення продуктами харчування, непродовольчими товарами та послугами, необхідними для задоволення соціальних і культурних потреб дитини.

Суд прийшов до висновку, що відповідач в рівних частинах з позивачкою зобовязані забезпечити своєму малолітньому сину нормальний гармонійний розвиток. Виходячи з засад розумності та справедливості, розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, а саме 930 грн.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України збільшений розмір аліментів підлягає стягненню з дня предявлення позову.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

У звільненні позивачки від сплати судового збору суд відмовляє, оскільки відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона не підлягає звільненню від його сплати під час розгляду даної категорії справ, крім того самою позивачкою судовий збір за подання даної заяви сплачено і до позовної заяви додана квитанція про сплату судового збору в розмірі 640,00 грн., а питання щодо відшкодування їй сплаченого судового збору за рахунок відповідача позивач не ставить.

Керуючись ст. ст.258-266 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.06.2010 р. у справі №2-1051/2010 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі з 300 грн. на 930 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 04.10.2017 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суд Черкаської області.

Суддя В.О.Таратін