Справа № 509/3361/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_7, за участю 3-їх осіб на стороні позивачки: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про визнання майна спільною власністю подружжя, визначення розміру часток, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2017 року ОСОБА_7 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила суд: визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: житловий будинок і господарчі будівлі та споруди, який складається в цілому з одного житлового будинку житловою площею 36,9 м.кв., загальною площею 60 кв.м. ( літера «А» відповідно до технічного паспорту), господарчі будівлі та споруди: сарай ( під літерою «Б» відповідно до технічного паспорту), сарай (під літерою «В»), вбиральня (під літерою «Д»), навіс під літерою «Е», споруди (№1-4), розташований за адресою:Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул..Ювілейна, 10; визначити розмір часток кожного з подружжя в об»єкті спільної сумісної власності ( житловий будинок і господарчі будівлі та споруди, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Ювілейна, 10), а саме: у розмірі ? від будинку за кожним із членів подружжя ( ОСОБА_9, ОСОБА_7); встановити факт прийняття спадщини на ? житлового будинку і господарчих будівель та споруд, розташований за адресою:Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Ювілейна,10,- наступними особами: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4; визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на 1/8 частину та ? частину в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя житлового будинку і господарчих будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул. Ювілейна,10 ( разом 5/8 часток).

В обґрунтування позову ОСОБА_7 зазначила, що 06 липня 1995 року помер ОСОБА_9, з яким позивачка знаходилась у шлюбі. На час смерті ОСОБА_9 мешкав у будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул. Ювілейна, 10, разом з сім"єю, яка складалася з наступних осіб: дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_8, 1960 року народженння, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, онук ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Через відсутність реєстраційних документів на вищевказаний будинок і неможливість у зв"язку з цим оформити спадщину через нотаріальну контору позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Представник позивача та третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у задоволенні позову просили відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6 позов підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 81 ЦПК України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно зі ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про смерть серії І-ЖД №049266, виданого 07 липня 1995 року, відділом реєстрації актів громадянського стану м.Іллічівська Одеської області, встановлено, що ОСОБА_12 помер 06 липня 1995 року, згідно свідоцтва про одруження серії І-ЯР №648862, виданого 14 серпня 1957 року Александрівською сільською радою Овідіопольського району, судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі.

Згідно довідки Молодіжненської сільської ради №516 від 28.08.2017 року за ОСОБА_12 значиться земельна ділянка площею 0, 25 га, яка розташована за адресою: Одеська область, овідіопольський район, с.Молодіжне, вул. Ювілейна, 10.

ОСОБА_9 працював трактористом в учбовому господарстві ім.Трофимова, ОСОБА_7 була домогосподаркою, що підтверджується копією погосподарської книги №2 Молодіжненської сільської ради 1991-1995 р.р., що виключає належність вищевказаного спірного будинку до колгоспного двору, одноосібного селянського господарства або радгоспу.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. До прийняття зазначеної інструкції питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року № 3211 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року " Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків".

Відповідно до п.1 - 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року №3211 будівництво житлових будинків дозволялось на відведених для цієї мети земельних ділянках, розмір яких за межами населених пунктів не міг перевищувати 0,12 га.

За даними погосподарської книги № 2 за 1983 -1985 рік №77, рахунок №52 , за ОСОБА_9 значиться земельна ділянка площею 0,25 га. Право на отримання в користування земельних ділянок площею 0, 25 га було надано лише з 08.07.1970 року у зв"язку з набуттям чинності Земельного Кодексу Української РСР, де зокрема п.2 ч.1 ст.78 було передбачено наступне: робітники, службовці і інші громадяни, які проживають у сільській місцевості, користуються присадибними земельними ділянками, включаючи площу, зайняту будівлями, у таких розмірах: спеціалісти сільського і водного господарства, які працюють в сільськогосподарських і водогосподарських підприємствах, організаціях, установах і проживають у сільській місцевості, робітники і службовці учбових, дослідних, підсобних, відгодівельних та інших сільськогосподарських підприємств і організацій, сільські вчителі, медичні та фармацевтичні працівники з спеціальною освітою, які проживають і працюють у сільській місцевості, а також робітники і службовці підприємств зв"язку, розташованих в сільській місцевості, - не більше 0,25 гектара, а на поливних землях - не більше 0,13 гектара на сім"ю.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.11.2014 р. було скасоване рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 28.04.2010 р., яке набрало законної сили в день винесення та у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадщини за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 06.07.1995 р. на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та на цілий будинок за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Ювілейна, 10, який розташований на земельній ділянці фактичного користування, площею 0,29 га - повністю відмовлено.

Крім того, рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 09.08.2016 р. був частково задоволений позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1, Молодіжненської с/р, ГТУЮ в Одеській області, приватного нотаріуса ОРНО Одеської області ОСОБА_13 про визнання права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання договорів дарування недійсними, зобовязання вчинити певні дії, скасування рішень сільської ради, скасування рішень державного реєстратора - визнано недійсним нотаріально посвідчений договір дарування житлового будинку від 01.04.2014 р. (реєстр. № 610) укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в задоволені решти позову відмовлено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_8, Молодіжненської с/р, ГТУЮ в Одеській області, приватного нотаріуса ОРНО Одеської області ОСОБА_13, 3-тя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобовязання вчинити певні дії - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.10.2016 р., яке набрало законної сили з дня його ухвалення вказане рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 09.08.2016 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 про скасування рішення Молодіжненської с/р від 25.01.2014 р. № 1341-VI та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 01.04.2014 р. і в цій частині ухвалено нове рішення, яким вказані вимоги були задоволені, а в решті рішення залишено без змін.

Суд зясував, що спірний будинок був побудований ОСОБА_9 до укладення шлюбу з ОСОБА_7

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, передбачених ст.ст. 76-78 ЦПК України щодо підтвердження будівництва спірного будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Ювілейна, 10 у період шлюбу за рахунок подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість позову, в задоволенні якого слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_7, за участю 3-їх осіб на стороні позивачки : ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про визнання майна спільною власністю подружжя, визначення розміру часток, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя: ОСОБА_14