АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 766/985/17 Головуючий в суді 1 інстанції: Прохоренко В.В.
Номер провадження: 22-ц/791/60/18 Доповідач: Склярська І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року,

встановила:

У січні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 02 червня 2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір.

У зв'язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору станом на 31 грудня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 19217,83 грн., яка складається з: 653,10 грн. - заборгованості за кредитом; 14063,92 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3347,58 грн. - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 903,23 грн. - штраф (процентна складова), яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не взято до уваги що з 2012 року вона не користувалась карткою, а зобов'язання по погашенню кредитних коштів не виконувала з 2008 року у зв'язку з чим наявні підстави для застосування строків позовної давності. Також, не відповідає дійсності її відсутність у судовому засідання та надання нею заяви про розгляд справи за її відсутність. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Умови та правила надання банківських послуг не підписувала, та банком не доведено, що саме з цими Умовами і саме в цій редакції її було ознайомлено при виникненні правовідносин між ними.

Відзив на апеляційну скаргу від ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду не надходив. У письмових поясненнях представник банку зазначив, відповідно до ст. 526 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Розмір процентів, тип процентної ставки ( фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризики, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, як склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Тарифи - розмір винагороди за послуги банку, є невід'ємною частиною договору. Наданий банком розрахунок заборгованості здійснено відповідно формули та умов кредитного договору.

Заслухавши доповідача, пояснення представників банку та відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з підстав законності і обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог.

Проте, повністю погодитися з висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що 02 червня 2008 року ОСОБА_3 звернулась з письмовою заявою (б/н) до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання їй кредиту в розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловила згоду з тим, що вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також висловила згоду, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Разом з тим, банком надавалися як до позовної заяви, так і суду апеляційної інстанції Умови та Правила, які мають відмінності за своїм змістом ( наприклад, п. 9.12. розділу «Інші умови», відсутність п.5.5. в розділі «Права банку» та інші) та не доведено, що саме з цими Умовами та Правилами була ознайомлена відповідачка, а також надання їй примірнику Умов та Правил. Також, банком не були надані судам першої та апеляційної інстанцій Пам'ятка та Тарифи, які відповідно до умов заяви, надавалися в письмовому виді позичальниці та зазначені як складові договору.

За правилами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що в письмової формі, відповідно до вимог ч.1 ст. 207, ст. 1055 ЦК України сторони уклали кредитний договір, який складається з заяви та довідки про умови кредитування, підписаних позичальницею, виходячи з умов яких сторони досягли умов щодо кредитного ліміту - 1000 грн., базової відсоткової ставки 3% на місяць на залишок заборгованості, строку внесення щомісячних платежів та їх розмір, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафу за порушення строку платежів по будь-якому з грошових зобов'язань , комісії (а.с.17-18). ОСОБА_3 отримала кредитну картку зі строком дії до 04.2012 року, та після закінчення

Крім того, посилаючись на умови п.п. 5.3; 4.9. Умов та Правил (а.с.93), як на підставу зміни відсоткової ставки та інших тарифів, банк не довів, що він виконував обов'язок щодо інформування ОСОБА_3 про зміну умов кредитування . Крім того, спосіб такого повідомлення повинен був би зазначений у Заяві, яка такого не містить.

Не може колегія суддів погодитися з доводами представника банку про нарахування відсотків у подвійному розмірі, оскільки така умова між сторонами не була досягнута, а також нарахування відсотків на відсотки та інші нараховані платежі (комісії, штрафи) не ґрунтуються на нормах закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що наявність договірних відносин за умовами, які сторонами досягнути у письмовій формі, неналежне виконання позичальницею прийнятих на себе зобов'язань, є підставою для стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсотків, нарахованих на заборгованість на тіло кредиту по ставці, визначеній у заяві, штрафу, визначеному у довідці про умови кредитування.

Доводи ОСОБА_3 про незастосування судом першої інстанції строку позовної давності підлягають відхиленню, оскільки в силу ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Разом з тим, така заява відповідачкою не заявлялася, а нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.

Отже, враховуючи вищезазначене, з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 02.06.2008 року, яка виникла станом на 31.12.2016 року та складається з:

- тіло кредиту в сумі 653 грн. 10 коп.;

- відсотки, виходячи з відсоткової ставки 3% на місяць на залишок заборгованості, за період з 31.10. 2013 року по 31.12.2016 року в сумі 744 грн.42 коп., а також загальний залишок заборгованості по відсоткам станом на 31.10.2013 року - 18 грн. 34 коп., всього 762 грн. 76 коп.;

- штраф 250 грн. + відсоткова складова 5% - 70 грн.79 коп., усього- в сумі 320 грн. 79 коп.

Позовні вимоги в частині стягнення пені та комісії, на думку судової колегії можуть бути задоволені. Так, представником позивача у судовому засіданні суді апеляційної інстанції пояснено, що заборгованість по пені не заявлена до стягнення, а сума зазначена у позові як пеня та комісія у розмірі 3 347,58 грн. є комісією. Проте, колегія суддів вважає, що комісія ( розмір її заборгованості) , яка нарахована до стягнення, не зазначена у заяві та довідці про умови кредитування не передбачена , а тому підстави для її стягнення відсутні.

Таким чином, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 02.06.2008 року, яка виникла станом на 31.12.2016 року в загальній сумі 1736 грн. 65 коп., яка складається: тіло кредиту в сумі 653 грн. 10 коп., відсотки в сумі 762 грн.76 коп., штраф в сумі 320 грн. 79 коп. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи документально підтверджені сторонами судові витрати по сплаті судового збору, а саме сплату банком судового збору за подання позовної заяви, часткову сплату ОСОБА_3 судового збору за подання апеляційної скарги, ухвалу судді суду апеляційної інстанції про відстрочення іншої частини судового збору, з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 144 грн.64 коп.; з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1260 грн.; з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в сумі 340 грн.90 коп.

На підставі викладеного, ст. 526, 626,638,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст.141, 367,п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року скасувати, ухвали нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.06.2008 року, яка виникла станом на 31.12.2016 року в загальній сумі 1736 грн. 65 коп., яка складається: тіло кредиту в сумі 653 грн. 10 коп., відсотки в сумі 762 грн.76 коп., штраф в сумі 320 грн. 79 коп.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 144 грн.64 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в сумі 1260 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 340 грн.90 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст судового рішення виготовлено 05 лютого 2018 року

Суддя І.В. Склярська