Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/18980/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000 грн. щомісячно від дня звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 21.05.2011 року, від якого мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після народження доньки в них почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в результаті чого з 02.02.2012 року вони з відповідачем почали проживати окремо, а шлюбні стосунки були фактично припинені.

На даний час дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач допомагає матеріально дитині, однак така допомога являється вкрай малою та її недостатньо на виховання дитини.

Сторони в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Від позивача до суду надійшла заява у якій просить провести розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, час на примирення не надавати.

Від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 до суду надійшла заява у якій просить провести розгляд справи у її та відповідача відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги визнає повністю, строк для примирення просить не надавати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 21 травня 2011 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зроблений відповідний актовий запис за № 461 (а.с. 5).

Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв'язку з чим позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

З матеріалів справи убачається, що інших непрацездатних осіб та/або неповнолітніх дітей на утриманні відповідача не має.

За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю та перебуває на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання дитини у достатній кількості не надає.

Позовні вимоги представником відповідача визнаються.

Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивач зазначає, що відповідач працює неофіційно.

За нормою ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, а саме аліменти слід стягнути у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 13 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. у частині вимог про розірвання шлюбу та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 3, 21, 24, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 133, 141, 222, 223, 258, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21 травня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 461 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився у м. Києві, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 13 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_2

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Рішення суду складене 30 січня 2018 року.

Суддя