Провадження №2/592/779/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черей С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 01.03.2017 був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок. Відповідач заборгував 31358 грн. 80 коп. Крім того, з дня звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату, тому повинен виплатити йому середній за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто починаючи з 01.03.2017. Просив суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в розмірі 31358 грн. 80 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 71500 грн. 00 коп.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні визнала позовні вимоги частково, а саме: заборгованість по заробітній платі у розмірі 31358 грн. 80 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 145 робочих днів у сумі 41887 грн.40 коп.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнений з 01.03.2017 за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).

Судом встановлено, що в день звільнення ОСОБА_1, ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

Згідно Довідки ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» № 16-07/36 від 09.01.2018 заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 становить: 31358 грн. 80 коп.

Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У відповідності до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

П. 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно п. п. 3, 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місця, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обовязків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у звязку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства.

З довідки від 09 січня 2018 року наданої ПАТ «СМНВО» вбачається та не заперечується позивачем, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 286 грн. 90 коп.

Відповідно до Наказу генерального директора № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа.

Наказами директора по персоналу ОСОБА_3 від 10.03.2017 року, 09.02.2017 року, 23.01.2017 року, 07.12.2016 року, 28.10.2016 року, 07.10.2016 року, в звязку з виробничою необхідністю на підприємстві установлено з 03.10.2016 року по 31.10.2016 року, з 01.11.2016 року по 30.11.2016 року, з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 по 31.01.2017 року, з 01.02.2017 по 28.02.2017 року, з 01.03.2017 по 31.03.2017 року відповідно, повну робочу неділю, згідно графіку роботи ПАТ (а. с. 13,15,17,19,21,23,). З графіком роботи на листопад, грудень, січень, лютий був ознайомлений позивач та надав свою згоду, про що свідчить його підпис в листі згоді (а.с. 14,16,18,20,22,24-25).

Тобто, на підприємстві діє неповний трьохденний робочий тиждень, установлений наказом від 26 травня 2014 року №75. Пятиденний робочий тиждень, який діяв у тому числі для позивача протягом жовтня 2016 року лютого 2017 року, був установлений у звязку з виробничою необхідністю, за згодою з конкретними працівниками.

Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року становить 146 робочих днів (березень 11, квітень 11, травень 12, червень 10, липень 13, серпень 14, вересень 12, жовтень 13, листопад 11, грудень 11, січень 13, лютий 12), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 41887 грн. 40 коп. (286,90 грн. х 146 = 41887 грн. 40 коп.).

З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 31358 грн. 80 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року включно у сумі 41887 грн. 40 коп.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (ЕДРПОУ 05747991) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 31358 (тридцять одна тисяча триста пятдесят вісім) грн. 80 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (ЕДРПОУ 05747991) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року включно у сумі 41887 (сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 40 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (ЕДРПОУ 05747991) на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литовченко