печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєвій М.Г.,

за участю:

державного виконавця - Сіренка С.В.

представника стягувача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихін Сергій Володимирович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 51615851 з виконання виконавчого листа № 2-2298/11, виданого 24.06.2016 Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму основного боргу в національній валюті України в розмірі 3 555 500,00 доларів США, що станом на 10.02.2014 року становить 30 292 860 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3% річних за прострочення зобов'язання у розмірі 479 261, 92 долари США, що станом на 10.02.2014 року становить 4 083 311, 56 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 1 660 442, 83 долари США, що станом на 10.02.2014 року становить 14 146 972,91 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 252,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати на проведення судової комплексної експертизи у розмірі 4 952,40 грн.

За вищевказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 12.07.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51615851, якою надано строк боржнику для самостійного виконання рішення суду в строк до семи днів з моменту винесення (отримання) відповідної постанови та яку направлено боржнику до виконання.

Відповідно до статті 31 цього Закону в старій редакції (стаття 28 Закону в новій редакції) боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною з виконавчому документі.

В матеріалах виконавчого провадження наявні документи подані боржником, а саме, клопотання від 16.08.2016 року, заява від 25.08.2016 року, повторна заява від 26.08.2016 року, що підтверджують про обізнаність боржника про відкрите виконавче провадження.

Боржником в строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано. Про причини такого невиконання державного виконавця повідомлено не було. У зв'язку з чим, відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (старої редакції), державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Державний виконавець зазначає, що боржником не вчиняються дії щодо виконання рішення суду, а навпаки вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють його виконання.

Так, виконавцем була винесена постанова від 12.07.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В процесі виконання рішення суду державним виконавцем виявлено нерухоме майно боржника. Проте, звернути на нього стягнення не можливо, у зв'язку з тим що все виявлене нерухоме майно перебуває в іпотеці та під забороною.

Іншого майна боржника під час виконання рішення суду не виявлено.

Зокрема, згідно відповіді Державної фіскальної служби України № від 21.07.2016 року, платник податків (боржник) з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Одеській області № 31/15/-2848 від 04.08.2016 року за боржником транспортні засоби не реєструвалися.

Окрім того, згідно відповідей отриманих з територіальних органів Держпраці України № 3584/8 від 12.08.2016 року, № 6462/05-18/5996 від 02.08.2016 року, № 01-15/1339 від 02.08.2016 року, № 2549 від 02.08.2016 року, 11/2907-971 від 29.07.2016 року, № 4814/3/9-10 від 02.08.2016 року, № 52/7940 від 03.08.2016 року, реєстрація великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування за боржником не здійснювалась. За боржником не зареєстровано рухомого та нерухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік в органах Держпраці України.

Згідно відповідей органів Держгеокадастру України № 8-25-0.2-21386/2-16 від 03.08.2016 року, № 32-10-0.32-19465/2-16 від 02.08.2016 року відсутні відомості щодо реєстрації за боржником земельних ділянок.

Державним виконавцем, зі свого боку, вжито усі, передбачені чинним законодавством заходи примусового виконання рішення, однак, у зв'язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов'язків та зобов'язань, покладених на нього рішенням, останнє досі залишається невиконаним. Зазначене має негативні наслідки, як для стягувача, так і для держави в цілому, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

Згідно відповіді з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.3-3315/6-17 від 04.07.2017 року, згідно наявними даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Державної міграційної служби України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданий 10.07.2015 органом видачі 5102.

В свою чергу, згідно відповіді з головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник - ОСОБА_3 неодноразово перетинає кордон України. Тим самим боржником вчиняються дії, що ускладнюють та унеможливлюють виконання рішення суду.

Очевидним є той факт, що такі поїздки пов'язані з витрачанням грошових коштів у значному розмірі.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду до теперішнього часу боржником не виконується, боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Державний виконавець Сіренко С.В. в судовому засіданні подання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з викладених в ньому підстав.

Представник стягувача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у повному обсязі просив відмовити, посилаючись на його необгрунтованість.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Питання щодо обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України порушується за наявності доказів ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то: накладення арешту на майно боржника, вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником. Разом з тим, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, станом на момент звернення до суду, в матеріалах подання відсутні дані про витребування державним виконавцем інформації з банків та фінансових установ України щодо наявності грошей та цінностей, про місце його роботи, оскільки він офіційно працює на посадах Генерального директора ТОВ «СКФ» (м.Одеса), директора ТОВ «Європейське бюро розвитку бізнесу» (м.Одеса), директором ГС «Європейська асоціація розвитку розвитку бізнесу» (м.Одеса), директора ТОВ «Східно - Європейське правове агенство» (м.Одеса), а також неврахування наявності у нього майна, на яке може бути звернуто стягнення, що підтверджується ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14. 08.2009 року, якою забезпечено позов ОСОБА_4 про стягнення суми боргу та накладено арешт на нежитлові офісні будівлі, машино - місця та квартири, що належать боржнику. Отже за рахунок вказаного майна можливе часткове задоволення вимог стягувача внаслідок його примусової реалізації. Крім того, відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої наказом Мін'юсту України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Мін'юстом України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. Проте, будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення - виконавцем суду не надано. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні цього подання слід відмовити за відсутністю для цього підстав, оскільки державним виконавцем не доведений факт ухилення боржника від виконання судового рішення про стягнення заборгованості, не вжито всіх необхідних заходів для його виконання за рахунок майна боржника, а саме по собі обмеження боржника у праві виїзду за кордон порушує її конституційне право на вільне пересування та, саме по собі, не може вплинути на виконання рішення суду. На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення через Печерський районний суд м.Києва. Дата складання повного тексту ухвали 22.02.2018 року.

Суддя Остапчук Т.В.