Справа пр. №2/756/1344/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участю секретарів судового засідання - Приходько І.А.,
учасники справи:
представник позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання зобов'язання, -
У липні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми та курсової різниці.
Але, як стверджував ОСОБА_3, покупець ОСОБА_4 безпідставно ухилилась від виконання зобов'язань, взятих на себе за договором купівлі-продажу від 12 лютого 2007 року, не сплативши кошти у сумі, обумовленій у договорі.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2008 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором купівлі-продажу від 12 лютого 2007 року у сумі 83173,50 грн та судові витрати у сумі 862,00 грн. Проте відповідач згадане рішення суду не виконала.

З цих підстав позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь інфляційні втрати у сумі 131913,17 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 19986,48 грн та курсову різницю у сумі 238700,20 грн.

У ході розгляду справи представник ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив суд залишити без розгляду позов його довірителя в частині вимог про стягнення інфляційних втрат та курсової різниці. У цій же заяві представник позивача збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 3115,00 доларів США, що еквівалентно 89951,13 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в частині вимог про стягнення інфляційних втрат та курсової різниці залишено без розгляду.

У судових засіданнях 01 листопада 2017 року та 23 січня 2018 року представник позивача підтримав вимоги свого довірителя, просив суд їх задовольнити. У судове засідання 26 лютого 2018 року представник ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а позовні вимоги його довірителя - задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 червня 2009 року у цивільній справі №22-4873 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу встановлено, що 12 лютого 2007 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Велз". За умовами цього правочину ОСОБА_4 (покупець) зобов'язалась у термін до 30 березня 2007 року сплатити ОСОБА_3 (продавець) за придбану частку у статутному капіталі товариства грошові кошти у сумі 12000,00 доларів США (а. с. 37-38).

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов'язання щодо оплати придбаної частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Велз" рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2008 року у цивільній справі №2-5268 стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором купівлі-продажу від 12 лютого 2007 року у сумі 83173,50 грн та судові витрати у сумі 862,00 грн (а. с. 7-8).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 15 січня 2014 року відкрито виконавче провадження №41475063 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2008 року у цивільній справі №2-5268 (а. с. 46).

Однак на час розгляду справи згадане судове рішення боржником не виконане (а. с. 45-52).

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування на суму боргу трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз норм ст. ст. 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, передбаченої ст. 625 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що виконання зобов'язань покупця за договором купівлі-продажу від 12 лютого 2007 року передбачено в іноземній валюті - доларах США, що не суперечить чинному законодавству, а ухвалення судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті, три проценти річних від простроченої ОСОБА_4 суми слід обраховувати з суми заборгованості у розмірі 12000,00 доларів США.

Позивач просив стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми за період з 01 червня 2009 року до 23 січня 2018 року. Таким чином, три проценти річних за прострочення виконання ОСОБА_4 зобов'язання за договором купівлі-продажу від 12 лютого 2007 року становить 3115,00 доларів США (12000,00 доларів США х 3% х 3158 днів (з 01 червня 2009 року до 23 січня 2018 року) / 365 днів = 3115,00 доларів США).

Проте, беручи до уваги правову природу трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК, як особливої міри відповідальності, вони підлягають стягненню виключно в національній валюті України - гривні.

Таким чином, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути три проценти річних від простроченої суми у розмірі 84073,85 грн (еквівалент 3115,00 доларів США станом на дату ухвалення рішення).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 840,74 грн (84073,85 грн / 390059,85 грн х 3900,60 грн = 840,74 грн).

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 525, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України. ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання зобов'язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 84073 (вісімдесят чотири тисячі сімдесят три) гривні 85 (вісімдесят п'ять) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук