Провадження № 2/325/161/2018
Справа № 325/287/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 лютого 2018 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Приазовської районної державної адміністрації ОСОБА_2, треті особи: Приазовська районна державна адміністрація, Відділ у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зобовязання провести державну реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить зобовязати державного реєстратора Приазовської районної державної адміністрації ОСОБА_2 провести державну реєстрацію права власності позивача на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником земельної ділянки площею 7,61 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:007:0056 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 22.01.2004 року ІІІ-ЗП № 063882. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 28.04.2017 року скасовано рішення Приазовського районного суду Запорізької області, яким право власності на земельну ділянку було визнано за ОСОБА_3, поновлено дію права власності позивача на земельну ділянку та допущено поворот виконання рішення. У звязку з цим, 25.09.2017 року державним реєстратором скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку. Після цього позивач звернулась до державного реєстратора із заявою про реєстрацію її права власності на земельну ділянку, але рішенням державного реєстратора від 31.01.2018 року їй було відмовлено на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та п.п. 18, 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року. З рішенням державного реєстратора позивач не згодна, тому звернулась до суду із вказаним позовом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перевіривши позовну заяву і додані до неї документи, суддя вважає, що у відкритті провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в розумінні положень статті 19 ЦПК України, вимоги щодо проведення реєстраційних дій майнових прав або майна можуть розглядатись в порядку цивільного судочинства лише у разі наявності цивільно-правового спору про право на майно, і розглядаються одночасно з таким спором, як похідні.

З наведених позивачем підстав і предмета позову суд не вбачає спору про право власності на майно, вимог про захист права власності позовна заява не містить і будь-яких відомостей про наявність спору щодо майна на даний час і його передання на розгляд суду позивачем також не зазначено.

Натомість, як вбачається з позову, підставою для звернення позивача до суду є незгода з відмовою державного реєстратора у проведенні реєстраційної дії - реєстрації права власності на земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 19 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» (далі Закон), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статей 6, 10, 11 Закону, державний реєстратор є субєктом державної реєстрації прав і самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Аналіз положень Закону свідчить, що проведення реєстраційної дії є адміністративною послугою, яка надається уповноваженою посадовою особою і за що справляється адміністративний збір.

Відповідно, рішення про проведення або відмову у проведенні реєстраційної дії в розумінні ст. 4 КАС України є індивідуальним актом.

Статтею 37 Закону визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Таким чином, суд приходить до переконання, що між позивачем та відповідачем відсутній цивільно-правовий спір про право власності на майно (майнові права), а виникли публічно-правові відносини повязані з виконанням державним реєстратором своїх публічних обовязків у сфері надання адміністративних послуг, що виключає розгляд справи в порядку цивільного судочинства.

У звязку з цим, позивач має можливість реалізувати своє право на доступ до правосуддя шляхом подання позову до відповідного адміністративного суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 19, 186, 260, 261, 263 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Приазовської районної державної адміністрації ОСОБА_2, треті особи: Приазовська районна державна адміністрація, Відділ у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зобовязання провести державну реєстрацію права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.В. Діденко