Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 727/3093/17

провадження № 61-36418св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя - доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г.І.,

учасники справи:

позивач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року у складі судді Височанської Н. К.,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2017 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за користування приміщенням.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2017 року у складі судді Слободян Г. М., з урахуванням ухвал цього ж суду від 29 грудня 2017 року про виправлення описок, позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці неустойку за користування нежитловим приміщенням, площею 744,1 кв.м, в будівлі АДРЕСА_1 в сумі 2 133,28 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за користування приміщенням є доведеними.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за користування приміщенням відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявником не було виконано у зазначений в ухвалі строк вимоги ухвали щодо залишення без руху в частині наведення інших підстав для поновлення строку.

У травні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд необґрунтовано не визнав поважними причини пропуску на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4

Позивач не скористався своїм правом на надання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_4

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду.

Відповідно до вимог статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 17 ЦПК України, статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Згідно зі статтею 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку..

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127, частини третьої статті 354 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

08 лютого 2018 року ОСОБА_4 подав до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 23 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху, оскільки апеляційна скарга не підписана апелянтом.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 12 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2017 року визнано неподаною та повернуто апелянту, оскільки заявником у встановлений ухвалою строк не подано належним чином оформленої касаційної скарги.

13 березня 2018 року заявником ОСОБА_4 відповідно до ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23 лютого 2018 року подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

19 березня 2018 року ОСОБА_4 знову подав апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2017 року. У прохальній частині апеляційної скарги заявник ставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у зв'язку з поважною причиною пропуску. Зокрема, заявник зазначав, що ним пропущено строк на апеляційне оскарження через неотримання ним ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23 лютого 2018 року, підпис на повідомленні про вручення йому не належить і візуально відрізняється від його підпису.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 02 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 грудня 207 року залишено без руху.

Зі змісту цієї ухвали вбачається, що зазначені у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року у відкриті апеляційного провадження у справі відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Згідно з положеннями статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України та закріплених у статті 17 ЦПК України.

Таким чином, апеляційний суд належним чином не врахував те, що відповідач через неможливість виконання вказівки суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку для усунення недоліків, не дав належної оцінки доводам ОСОБА_4 щодо дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і, відмовив в задоволенні клопотання про поновлення строку, та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Так, у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Ураховуючи викладене та положення частини шостої статті 411 ЦПК України, зазначена ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 04 травня 2018 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
О. В. Ступак
Г. І. Усик