ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволені заяви

про вжиття заходів забезпечення позову

28 лютого 2018 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, шарикова ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування наказів та визнання недійсним договорів купівлі-продажу.

26 лютого 2018 року позивачем була подана заява про забезпечення позову в даній справі, в якій просив суд заборонити відповідачу ОСОБА_3 Управлінню Держгеокадастру у Київській області вчиняти будь-які дії щодо надання кадастрового номеру земельні ділянці, розташованій на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, що утворилась внаслідок обєднання декількох земельних ділянок по 2,00 га кожна власником ОСОБА_2; заборонити державному кадастровому реєстратору Відділу у Фастівському районі ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Київській області вчиняти дії щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки на імя ОСОБА_2, розташованої на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, що утворилась внаслідок обєднання декількох земельних ділянок по 2,00 га кожна в одну, на підставі технічної документації щодо обєднання земельних ділянок із присвоєнням їй нового кадастрового номеру; заборонити державному кадастровому реєстратору Відділу у Фастівському районі ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Київській області видавати ОСОБА_2 ОСОБА_27 із Державного земельного кадастру земельну ділянку, розташовану на території Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області із зазначенням у ньому нового кадастрового номеру.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник в заяві про забезпечення позову зазначив, що при здійсненні реєстраційних дій відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову йому стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 має намір (звертався за інформацією) зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обєднану земельну ділянку (що складається із 21-ї земельної ділянки) із новим кадастровим номером.

Заявник вказує, що зареєструвавши спірну 21 земельну ділянку як одну і під новим кадастровим номером, ОСОБА_2 має необмежену можливість відчужити спірну землю третім особам, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і не забезпечить ефективний захист і поновлення його порушених прав постійного землекористувача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову визначено, зокрема, визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:0056, :02:004:0058, :02:004:0059, :02:004:0060, :02:004:0061, :02:004:0062, :02:004:0063, :02:004:064, :02:004:065, :02:004:0066, :02:004:0068, :02:004:0069, :02:004:0048, :02:004:49, :02:004:0050, :02:004:0051, :02:004:0052, :02:004:0053, :02:004:0054, :02:004:0055, :02:004:0056 та скасування їх державної реєстрації.

При цьому, ухвалою суду від 22.02.2018 року вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій пов`язаних із відчуженням майна спірних земельних ділянок, площею 2 га кожна, які зареєстровані за ОСОБА_2.

Заявник стверджує про існування намірів у відповідача ОСОБА_2 здійснити обєднання належних йому земельних ділянок в одну земельну ділянку та здійснити її реєстрацію з присвоєнням нового кадастрового номеру, що призведе до можливості вільно розпорядитись такою земельною ділянкою, створеною внаслідок обєднання. При цьому, заявник посилається виключно на наявність у нього відповідної інформації щодо намірів ОСОБА_2 на вчинення таких дій.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обґрунтування заяви, як і не надано доказів того, що існує загроза вибуття спірних земельних ділянок з володіння відповідача ОСОБА_2 за час судового розгляду позову, чим утрудниться виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Позивачем також не надано доказів того, що спірні земельні ділянки були обєднані в одну відповідачем ОСОБА_2 або останній реально вчиняє дії направлені на це. Всі доводи позивача зводяться виключно до припущень, на яких не може ґрунтуватись доказування в силу статті 81 ЦПК України.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд повинен був перевірити: наявність зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу; розумність, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник щодо земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами, власником яких зареєстрований відповідач ОСОБА_2, а в заяві про забезпечення позову ставиться вимога про заборону вчиняти певні дії щодо земельної ділянки, відомості про створення якої (присвоєння кадастрового номеру) на даний час відсутні, що свідчить про передчасність заявлених вимог.

З наведеного виходить, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, що не позбавляє позивача звернутися з заявою про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі зміни обставин, які стали підставою для відмови.

Керуючись ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю.Чернишова