Справа № 473/4243/17
РІШЕННЯ

іменем України

"05" лютого 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на будинок №80 по вул. Скаржинського в с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 вересня 2014 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася на спадщина до складу якої входить житловий будинок. Йому було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку. Однак на житловий будинок нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, від його представника ОСОБА_4 надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 10 вересня 2014 року померла ОСОБА_3. (свідоцтво про смерть а.с.3). Спадкоємцем за заповітом на все майно, що був складений ОСОБА_3 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 03 жовтня 2012 року, є ОСОБА_1. (а.с.5) ОСОБА_1 спадщину прийняв, шляхом подання до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу №47/2015 від 25.02.2015 року.

08 червня 2017 року державним нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 0,1057 га, яка була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Скаржинського 80 в с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області.

Однак нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовостановлючого документу. (довідка роз'яснення нотаріуса а.с.6)

В судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок за адресою Миколаївська область, Вознесенський район, с. Трикрати вул. Скаржинського № 80 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 26.03.1990 р. За р.№324. Вказана обставина підтверджується довідкою КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації від 04 грудня 2017 року (а.с.7), довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради Вознесенського району Миколаївської області (а.с.8).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Так, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі цивільні права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування.

Згідно положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3, спадщину прийняв, то суд приходить до висновку, що позивачу, як спадкоємцю за заповітом перейшло право власності в порядку спадкування на житловий будинок № 80 по вул. Скаржинського в с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок , що розташований за адресою Миколаївська область, Вознесенський район с. Трикрати вул. Скаржинського № 80 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 вересня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар