ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/134/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2

представника ДВС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2018 року (головуючий суддя Ромазан В.В., повний текст ухвали складено 12 липня 2018 року) у цивільній справі № 607/13071/18 за поданням начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року начальник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 звернувся в суд із поданням про примусове проникнення до володіння (нерухомого майна) боржника ОСОБА_1, а саме : квартири в м. Тернопіль вул. Б.Хмельницького, 41/8.

В обґрунтування вимог зазначив, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження ВП №46827020 відкрите на підставі виконавчого листа №607/13350/14-ц від 28.11.2014р., виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 Адама за договором позики в розмірі 42 000 доларів США, що еквівалентно 543 928,73 грн. та 8 163,88 доларів США процентів, що еквівалентно 105 727,83 грн., а всього 649 656,56 грн., а також 3654,00 грн. сплаченого ОСОБА_5 судового збору. Добровільно боржник вище зазначену заборгованість не погашає.

21.12.2017р. державним виконавцем рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, надіслана вимога ОСОБА_1 в якій його зобов'зано 15.01.2018р. з'явитися на місце проведення виконавчих дій, або забезпечити явку свого представника, та надати безперешкодний доступ до квартири №8 в житловому будинку №41 по вул. Б.Хмельницького в місті Тернополі для проведення виконавчих дій (а.с.28).

15.01.2018р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Тернопіль, вул. Б.Хмельницького, 41/8. Однак перевірити майновий стан боржника та провести виконавчі дії, а саме надати безперешкодний доступ до квартири не виявилось можливим оскільки двері квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідки з квартири №6, ОСОБА_1 періодично з'являється за даною адресою (а.с. 28 зв.).

17.01.2018р. державним виконавцем, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, повторно надіслана вимога ОСОБА_1 в якій його зобов'зано 08.02.2018р. з'явитися на місце проведення виконавчих дій, або забезпечити явку свого представника, та надати безперешкодний доступ до квартири №8 в житловому будинку №41 по вул. Б.Хмельницького в місті Тернополі для проведення виконавчих дій.

08.02.2018р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м.Тернопіль, вул. Б.Хмельницького, 41/8 та з'ясовано, що боржник вимогу державного виконавця не виконав, не з'явився на місце проведення виконавчих дій та не надав безперешкодний доступ до майна (а.с. 30).

Станом на 06.07.2018р. заборгованість не погашена.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2018 року подання начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 про примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 задоволено.

Надано дозвіл на примусове проникнення у квартиру №8, що по вул. Б.Хмельницького, 41 в м. Тернополі, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору дарування ВЕМ №169820 від 06.12.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстром №10482.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні подання, посилаючись на те, що ухвала суду є не законною та такою, що прийнята з порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не встановлено чи отримував ОСОБА_1 вимоги від 21.12.2017р. та 17.01.2018р. направлені державним виконавцем рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

У відзиві на апеляційну скаргу начальник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що 17.03.2015р. державним виконавцем керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред., що діяла на момент винесення рішення) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано боржнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. 23.03.2015р. боржником отримано постанову про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_1 09.04.2015р. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП№ 46827020 та одержав копії. 09.04.2015р. ОСОБА_1 письмово відмовився від дачі будь-яких пояснень, щодо не виконання рішення суду щодо стягнення коштів в користь ОСОБА_5 Адама, та зі змістом статей Закону України «Про виконавче провадження» щодо прав та обов'язків сторін виконавчого провадження ознайомлений.

В ході проведення виконавчих дій стало відомо, що боржнику належить рухоме майно, а саме: транспортний засіб CHRYSLER WRANGLER, ДНЗ 10020 ТІ та транспортний засіб VOLKSWAGEN 7OD-KASTEN, ДНЗ 12966 ТІ, які 07.05.2015 державним виконавцем оголошено в розшук.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби, боржник неодноразово перетинав кордон на транспортному засобі, VOLKSWAGEN 70D-KASTEN, ДНЗ 12966 ТІ, який державним виконавцем оголошений в розшук.

Боржник маючи майно, яким може розрахуватися за борги не здійснює жодної проплати в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого листа №607/13350/14-ц.

Вищенаведений факт свідчить про умисне ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що йому відомо про існування виконавчого провадження більше трьох років, яке виникло на підставі рішення суду, має боргові зобов'язання, виконання по виконавчих листах не здійснював у зв'язку з важким матеріальним становищем.

Представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що ухвала суду є законною, обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Статтею 56 Закону визначається, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Пунктом 13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Судом встановлено, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження ВП №46827020, згідно виконавчого листа №607/13350/14-ц від 28.11.2014 р. виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5 Адама заборгованості за договором позики в розмірі 42 000 доларів США, що еквівалентно 543 928,73 грн. та 8 163,88 доларів США процентів, що еквівалентно 105 727,83 грн., а всього 649 656,56 грн. а також 3654,00 грн. сплаченого ОСОБА_5 судового збору (а.с. 5).

ОСОБА_1 на праві власності належать: квартира АДРЕСА_1 та 1/3 частки квартири АДРЕСА_2, що стверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно та ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 16,18,19).

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області за боржником зареєстровані чотири транспортні засоби: два з яких вже (07.05.2015 р.) оголошені в розшук і два з яких ще не оголошені в розшук (ВАЗ 2109 д.н.з. 09359ТІ та FIAT UNO д.н.з. 04284ТІ ) (а.с. 20).

17.03.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслано боржнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, яка отримана ним 23.03.2015 р., що підтверджується зворотним повідомленням про вручення (а.с. 6).

25.03.2015 р. державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та арешт коштів боржника та надіслано у відповідні установи для виконання (а.с. 7,11).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 17.03.2015 р. боржник пенсії не отримує і не працює за трудовими чи цивільно-правовими договорами (а.с. 9).

Із відповіді Державної податкової служби України від 18.03.2015 р. вбачається, що боржник не працює і не має відкритий рахунок у банку (а.с. 10).

Згідно відповіді Тернопільського обласного управління AT «Ощадбанк» вбачається, що постанову про арешт коштів боржника виконано, коштів недостатньо для виконання постанови (а.с 11).

01.04.2015 р. на адресу Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції надійшла заява від боржника з проханням надати матеріали виконавчого провадження №46827020 для ознайомлення та зняття ксерокопій. Згідно відмітки на заяві, 09.04.2015 р. боржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та зняв копії, а також написав пояснення (а.с. 12).

07.05.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та надіслано у відповідні установи для виконання. Згідно відповіді управління Державтоінспекції постанову про розшук майна боржника виконано (а.с. 15).

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру Іпотек у боржника іпотеки не зареєстровані.

Із відповіді Управління Держпраці у Тернопільській області вбачається, що за боржником технологічні транспортні засоби не зареєстровані.

10.07.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника (ВАЗ 2109 д.н.з. 09359ТІ та FIAT UNO д.н.з. 04284ТІ) (а.с. 20).

Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області постанова про розшук майна боржника від 10.07.2017 р. не виконана, оскільки транспортні засоби (ВАЗ 2109 ДНЗ 09359ТІ та FIAT UNO ДНЗ 04284ТІ ), що оголошувались в розшук ОСОБА_1 не належать (а.с. 21).

Із відповіді ПП «Східний масив» вбачається, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Б.Хмельницького, 41/8 неповнолітні діти не зареєстровані (а.с. 29).

12.07.2017 р. державним виконавцем рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення надіслано боржнику (ОСОБА_1) вимогу в якій його зобов'язано 10.08.2017 р. з'явитися або забезпечити явку представника на місце проведення виконавчих дій та забезпечити безперешкодний доступ до квартири № 116 в житловому будинку №92 по пр.С. Бандери в місті Тернополі для проведення виконавчих дій (а.с. 22), яка отримана 14.07.2017 р. за довіреністю гр. ОСОБА_7, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення.

Згідно договору дарування від 06.12.2006 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 22).

18.08.2017р., 24.11.2017р., державним виконавцем, рекомендованою кореспонденцією надсилались вимоги ОСОБА_1 в яких було зобов'язано 11.09.2017р., 11.12.2017р., з'явитися на місце проведення виконавчих дій, або забезпечити явку свого представника та надати безперешкодний доступ до квартири №116 в житловому будинку №92 по пр. С.Бандери в місті Тернополі для проведення виконавчих дій. Однак вчинити дані дії державний виконавець не зміг, оскільки двері квартири ніхто не відчинив (а.с. 25,26).

21.12.2017р., 17.01.2018р. державним виконавцем, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, надсилались вимоги ОСОБА_1 в яких було зобов'язано 15.01.2018 р., 08.02.2018 р. з'явитися на місце проведення виконавчих дій, або забезпечити явку свого представника, та надати безперешкодний доступ до квартири №8 в житловому будинку №41 по вул.Б.Хмельницького в місті Тернополі для проведення виконавчих дій. 15.01.2018 р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м.Тернопіль, вул. Б.Хмельницького, 41/8, однак двері квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідки з квартири №6 ОСОБА_1В періодично з'являється за даною адресою (а.с. 28, 30).

Станом на 06.07.2018 р. заборгованість в сумі 649656,56 грн ОСОБА_1 не погашена.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника- фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом першої інстанції вірно задоволено подання начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 про примусове проникнення до приміщення АДРЕСА_3, належного ОСОБА_1 , оскільки останній ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення боргу та злісно не з'являється на виклики державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги щодо не дотримання державним виконавцем вимог ст. 29 Закону України Про виконавче провадження не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме, кожним виходом по місцю проживання боржника державним виконавцем складались відповідні акти.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду щодо задоволення подання про примусове проникнення до приміщення ОСОБА_1, так як судом вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, зібраним доказам надана правова оцінка.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати понесені у звязку з переглядом справи покласти на сторони у межах ними понесених.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2018 року.

Головуючий -

Судді -