Справа № 185/8198/17
Провадження № 2/185/551/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Палюх Т.Д.., при секретарі Андруховій Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» на свою користь страхове відшкодування, що становлять витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 24200,98 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 500,00 гривень, .стягнути з відповідача ОСОБА_2 2000,00 грн франшизи, 5000,00 грн для відшкодування моральної шкоди, та 640,00 грн судового збору.

В обґрунтування позову посилався на те, що 17 січня 2017 року о 09 годині 28 хвилин на перехресті вулиць Харківської та Ватутіна у м. Павлограді водій автомобіля MAZDA, р.н. 34874АН ОСОБА_2 не забезпечив безпеку руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та йому було призначене покарання в межах санкції, передбаченою статтею 124 КпАП України.

При цьому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2. як володільця джерела підвищеної небезпеки, автомобіля «MAZDA» д/н 34874АН, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АК за № 2142186, виданого 28.11.2016, строком на 1 (один) рік, з 29.11.2016 року по 28.11.2017 року включно, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілому становить 100 000 грн., при цьому франшиза складає 2000 гривень. Позивач звернувся до страхової компанії, проте остання жодної відповіді не надала, страхове відшкодування не виплатила.

З метою визначення розміру шкоди заподіяної позивачу як володільцю транспортного засобу HYUNDAY д/н НОМЕР_2, звернувся з відповідною заявою до суб'єкта оціночної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 093/1/17 від 26.09.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля HYUNDAY , державний номерний знак НОМЕР_2 складає 26200,98 грн. Крім того, позивач просить стягнути 500,00 грн, сплачені як витрати на експертні послуги оцінювача ОСОБА_4.

Позивач, представник позивача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову в частині моральної шкоди, та судового збору, в іншій частині позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього 2000,00 грн франшизи.

Відповідач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, жодних заяв, клопотань не надав

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як було встановлено при розгляді справи, 17.01.2017 року о 09.28 годині на перехресті по вул. Харківська та вул. Ватутіна у м. Павлограді водій автомобіля MAZDA, р.н. 34874АН ОСОБА_2 не забезпечив безпеку руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року винним у даній ДТП визнано ОСОБА_6., який порушив вимоги п. 14.6 а ПДР України (а.с. 4).

В результаті дії джерела підвищеної небезпеки, управління автомобілем «MAZDA» д/н 34874АН , що належить відповідачу ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль НОМЕР_3, який на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.23).

ОСОБА_2 відповідно до полісаАК/2142186 застрахував цивільно-правову відповідальність як власника наземного транспортного засобу «MAZDA» д/н 34874АН в ПрАТ «Європейський страховий союз», ліміт відповідальності на одного потерпілого встановлено у розмірі 100000,00 грн- за шкоду завдану майну, франшиза 2000,00 грн. (а.с. 21).

Як вбачається із висновку 093/1/17 від 26.09.2017 вартість відновлювального ремонту була визначена у сумі 26200,98 грн. (а.с. 9-20), вартість проведення автотоварознавчої експертизи 500,00 грн. (а.с. 8).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Керування автомобілем, відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до положень ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.. 12, п. 36.6 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це, зокрема, шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

За приписами ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Згідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що позивач звертався до страхової компанії, проте остання жодної відповіді не надала, страхове відшкодування не сплатила, що на думку суду є неправомірною відмовою. Відтак, завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування, за вирахуванням встановленої договором обовязкового страхування франшизи, тобто з ПрАТ «Європейський страховий союз» необхідно стягнути 24200,98 грн. та 500,00 грн, сплачених позивачем за автотоварознавче дослідження.

Крім того, враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 в частині сплати франшизи, на підставі п. 36.6 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення франшизи у розмірі 2000,00 грн із ОСОБА_2

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди суд вважає, вказану вимогу необґрунтованою жодними доказами та безпідставниою, оскільки Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено спеціальну норму щодо стягнення моральної шкоди лише у випадку ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди. Проте, у даній дорожньо-транспортній пригоді ушкодження здоровя позивача не було доведено. А тому у цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.22,28,29, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12,.13,76-78, 259, 263-265, 268, 354,355 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Європейський страховий союз, ідентифікаційний код 33552636, місцезнаходження: 01030, м.Київ, вулиця Михайла Коцюбинського, будинок 6, на користь ОСОБА_1, що мешкає: АДРЕСА_1, шкоду у розмірі 24700,98 грн (двадцять чотири тисячі сімсот гривень 98 копійок) в тому числі: 24200,98 грн - в рахунок страхового відшкодування відновлювального ремонту автомобіля HYUNDAY д.н. 58873АН, 500,00 грн витрати із проведення автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2, що мешкає: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1, що мешкає: АДРЕСА_1, франшизу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Європейський страховий союз, ідентифікаційний код 33552636, місцезнаходження: 01030, м.Київ,вулиця Михайла Коцюбинського, будинок 6, на користь ОСОБА_1, що мешкає: АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 592,06 грн (пятсот девяносто дві гривні 06 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, що мешкає: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1, що мешкає: АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 47,94 грн (сорок сім гривень 94 копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т. Д. Палюх