У Х В А Л А

Справа № 126/854/17

Провадження № 4-с/126/1/2018

"16" лютого 2018 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Гримальською С.В.

за участі заявника представника ПСП «Обрій ОСОБА_1, стягувача

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Обрій» про визнання протиправними дій головного державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області щодо складання акту передачі майна від 24.01.2017 року та скасування цього акту,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ПСП «Обрій» с.Тирлівка Бершадського району звернувся зі скаргою на дії державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області щодо складання акту передачі майна від 24.01.2017 року та скасування цього акту з тих підстав, що як стверджує, діями головного державного виконавця Запорощука В.В., які вчинені ним при виконанні виконавчого листа, виданого Бершадським районним судом Вінницької області в справі № 126/3492/14-ц порушено права КСП «Обрій», яке не є учасником виконавчого провадженні. 15.03.2017 року на адресу ПСП «Обрій» надійшла копія позовної заяви ОСОБА_2, в якій він вказує, що на виконанні в Бершадському районному відділі державної виконавчої служби знаходився виконавчий лист, виданий 04.06.2015 року на виконання рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25.12.2014 року, відповідно до якого зобов'язано комісію з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області виділити ОСОБА_2 в натурі в пайовому фонді колективного сільськогосподарського реорганізованого в КСП «Обрій»; а згодом в ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області на загальну суму 17466 грн. або 0.57 %, що належить позивачеві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ № 033909, виданого Тирлівською сільською радою Бершадського району Вінницької області 26.08.2014 року. ОСОБА_2 вказує, що оскільки було відсутнє добровільне виконання даного рішення суду, 24.01.2017 року державний виконавець склав акт про виділення на його користь майна з пайового фонду ПСП «Обрій»: нежитлової будівлі майстерні тракторної бригади загальною площею 156,5 кв. м., розташованої по вул. Центральна, 1а; нежитлової будівлі кормоцеху, загальною площею 201.2 кв. м, розташованої по вул. Центральна. 16; нежитлової будівлі хати пасічника, загальною площею 24.4 кв.м, розташованої по вул. Центральна, 1в, АВМ 1970 року; комбайну СК-5 1986 року випуску; гідропресу 1991 року випуску; літнього піднавісу для худоби 1991 року забудови. До позовної заяви був доданий вказаний акт, складений 24 січня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 126/3492/14-ц головним державним виконавцем В.Б. Запорощуком, згідно якого останній виділив ОСОБА_2 зазначене в позовній заяві майно. Вважають дії державного виконавця щодо складання акту від 24.01.2017 року про виділення майна ОСОБА_2 незаконними з огляду на наступне. Як вбачається з дати судового рішення, останнє було відкрите за часів Закону України «Про виконавче проваджених» від 21.04.1999 року № 606-14. Згідно ч. 2 ст. 8 даного Закону було передбачено, що боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Згідно п.3. 1 cm. 18 даного Закону передбачено, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера. офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача. та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо. Згідно ч. 1 cт. 25 цього ж Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно п. 6 ч. 1 cт. 26 даного Закону передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону. Відповідно до п. 5 ч. 1 cт. 47 даного Закону передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків. коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника). Згідно cm. 75 даного Закону передбачено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, зокрема: після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ціле на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Законі для самостійного виконання рішення;якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф в порядку, встановленому цим Законом; у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав». Аналогічні вимоги до порядку відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчого провадження встановлені новим Законом України «Про виконавче провадження». З норм старого та нового Законів України «Про виконавче провадження» випливають наступні положення: 1. Сторонами виконавчого провадження є стягувач та боржник. При цьому як стягувач, так і боржник повинні мати один з трьох статусів: фізична особа; юридична особа; держава. 2. В виконавчому листі має бути зазначено місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, а якщо такий не вказано, державний виконавець зобов'язаний відмовити у відкритті виконавчого провадження. 3. В обох законах прописано чітку послідовність дій, які державний виконавець повинен вчинити для виконання рішення суду, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії. 4. У випадку відсутності боржника державний виконавець має право виконати рішення суду лише у випадку, якщо його можна виконати без нього. В даному випадку, державний виконавець вказує, що боржником_виступає комісія з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» с. Тирлівка. Разом з тим держаним виконавцем не було навіть зясовано, чи існує вказана комісія і який статус вона має: фізична чи юридична особа. Згідно даних ЄДРПОУ юридичної особи під такою назвою не існує. Оскільки комісія з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» не має статусу юридичної особи, остання не може бути боржником в розумінні старого та нового Законів України «Про виконавче провадження», а відтак відносно неї не можливо вчинити виконавчі дії. За таких обставин державний виконавець зобов'язаний був зясувати, чи має комісія з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» статус юридичної особи і отримавши відповідь про відсутність такої, повернути виконавчий документ на підставі стягувану Стосовно виконання рішення без участі боржника, про яке йде мова в cт. 63 нового Закону України «Про виконавче провадження», в період дії якого вчинялись дії, які є предметом оскарження, то останнє є можливим, якщо боржник вдруге не виконав вимогу державного виконавця (після накладення на нього штрафу), і лише в тому випадку, якщо таке виконання є можливим. Головний державний виконавець Запорощук В.Б. самостійно, на власний розсуд розпорядився майном, яке перебуває у спільній власності осіб, які є пайовиками колишнього КСП «Більшовик», реорганізованого спочатку в КСП, а потім в ПСП «Обрій». На даний час не один ОСОБА_2 володіє даним сертифікатом. Зокрема ПСП «Обрій» також виступає співвласником пайового фонду і його право спільної власності підтверджується відповідними майновими сертифікатами. Майно згідно майнового сертифіката ОСОБА_2 може бути виділене в натурі лише за згодоюінших співвласників цього майна (власників свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП «Більшовик»). З огляду на зазначене, дії головного державного виконавця Запорощука В.Б. не відповідають вимогам чинного законодавства і вчинені з перевищенням наданих йому службових повноважень. Строки оскарження дій державного виконавця ними не порушено, оскільки про факт складення головним державним виконавцем оскаржуваного акту від 24.01.2017 року дізнався 15.03.201 7 року, коли було одержано позовну заяву ОСОБА_2, направлену на його адресу Бершадським районним судом вказаний акт був у додатках до позову. Просять визнати протиправними дії головного державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби ГГУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 щодо складання акту від 24.01.2017 року про виділення майна з пайового фонду ПСП «Обрій» ОСОБА_2: нежитлової будівлі майстерні тракторної бригади загальною площею 156.5 кв.м, розташованої по вул. Центральна, 1а; нежитлової будівлі кормоцеху, загальною площею 201,2 кв.м, розташованої по вул. І Центральна, 1 б; нежитлової будівлі хати пасічника, загальною площею 24.4 кв.м, розташованої по вул. Центральна, 1в; АВМ 1970 року: комбайну СК-5 1986 року випуску; гідропресу 1991 року випуску; літнього піднавісу для худоби 1991 року забудови, вчинені ним при виконанні виконавчого листа № 126/3492/14-ц, виданого Бершадським районним судом Вінницької області 04.06.2015 року згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25.12.2014 року, та скасувати даний акт. Вважають, що коли в резолютивній частині виконавчого документу викладена частина рішення суду, яка зобов'язує вчинити дії одну особу (Комісія з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій»), а в графі місця знаходження боржника значиться інша особа (ПСП «Обрій») є всі підстави говорити про незрозумілий зміст виконавчого документу і звернутись з цього приводу до суду. Разом з тим державний виконавець проявив бездіяльність і самочинно витлумачив зміст виконавчого документа. Просять задовольнити скаргу у повному обсязі.

Бершадський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області надав суду письмові заперечення, згідно з якими, скарга є безпідставною, незаконною та нічим не обґрунтованою. Державним виконавцем здійснено виконавчі дії на підставі виконавчого листа № 126/3492/14-ц від 04.06.2015 року, виданого Бершадським районним судом про зобов'язання комісії з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області виділити ОСОБА_2 в натурі майновий пай в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Більшовик», реорганізованого в ПСП «Обрій», а згодом в ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області на загальну суму 17466 грн., або 0,57 %, що належить позивачеві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ № 033909, виданого Тирлівською сільською радою Бершадського району Вінницької області 26.08.2014 року. Згідно вказаного виконавчого листа чітко та зрозуміло вказано, що боржником є ПСП «Обрій», вул. Центральна 1А, село Тирлівка, Бершадського району, Вінницької області, відповідно твердження ПСП «Обрій» про відсутність місця знаходження боржника та коду ЄДРПОУ є безпідставними державний виконавець немає право трактувати та встановлювати сторін згідно виконавчого документа суду на доказ вище викладеного додають копію виконавчого листа № 126/3492/14-ц від 04.06.2015 року виданого Бершадським районним судом про зобов'язати комісію з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області виділити ОСОБА_2 в натурі майновий пай в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Більшовик», реорганізованого в ПСП «Обрій», а згодом в ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області на загальну суму 17466 грн., або 0,57 %, що належить позивачеві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ № 033909, виданого Тирлівською сільською радою Бершадського району Вінницької області 26.08.2014 року. Згідно поданої скарги ПСП «Обрій», вул. Центральна 1А, село Тирлівка, Бершадського району, Вінницької області, визнає невиконання рішення суду, що відповідно законодавства тягне за собою правові наслідки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Скаржником не доведено жодних обставин, які ним викладені в скарзі. Просять в задоволенні скарги на протиправні дії головного державного виконавця Бершадського РВДВС ГТУЮ у Вінницької області відмовити у всіх її частинах.

В судовому засіданні представник заявника ПСП «Обрій» ОСОБА_1 підтримує скаргу, яка кількість співвласників колективного майна він не знає, просить задовольнити скаргу.

Стягувач ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечує, вважає її безпідставною, оскільки ніякі права заявника не порушені, вони також користується майном пайовиків без виділення його таким способом, яким вони пропонують, в тому числі і без його згоди. Коли відсутня комісія, зібрати всіх співвласників колективного майна немає можливості, фактично порушується його право на мирне володіння майном. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши учасників розгляду скарги, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що стягувач ОСОБА_2 є власником майнового паю в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Більшовик», реорганізованого в ПСП «Обрій», а згодом в ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області на загальну суму 17466 грн., або 0,57 %, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ № 033909, виданого Тирлівською сільською радою Бершадського району Вінницької області 26.08.2014 року.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 25.12.2014 року зобов'язано комісію з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області виділити ОСОБА_2 в натурі в пайовому фонді колективного сільськогосподарського реорганізованого в КСП «Обрій» а згодом в ПСП «Обрій» с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області майновий пай на загальну суму 17466 грн. або 0.57 %,

На підставі цього рішення суду був виданий виконавчий лист № 126/3492/14-ц від 04.06.2015 року, 02.07.2015 року було відкрито виконавче провадження за цим листом, актом від 10.07.2017 року було встановлено відсутність комісії з організації вирішення майнових питань ПСП «Обрій» с. Тирлівка.

Актом від 24.01.2017 року стягувачу ОСОБА_2 на виконання рішення суду на суму належного йому майнового паю державним виконавцем Бершадського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області було виділено в натурі майно: нежитлова будівля майстерні тракторної бригади загальною площею 156.5 кв.м, розташована по вул. Центральна, 1а; нежитлова будівля кормоцеху, загальною площею 201,2 кв.м, розташована по вул. І Центральна, 1б; нежитлова будівля хати пасічника, загальною площею 24.4 кв.м, розташована по вул. Центральна, 1в; АВМ 1970 року: комбайн СК-5 1986 року випуску; гідропрес 1991 року випуску; літній піднавіс для худоби, 1991 року забудови.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР , зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до ст.ст. 316,317,319, 321,386 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно зі ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Тому суд вважає правомірним передачу вищевказаного майна стягувачу ОСОБА_2 на виконання рішення суду про передачу належного йому майна в натурі.

Оскільки в задоволені скарги заявнику відмовлено, відповідно до ст. 452 ЦПК України , судові витрати покладаються на нього.

На підставі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст.ст. 41, 129, 129-1Конституції України, ст.ст. 316,317,319, 321,386 ЦК України, керуючись ст..ст.450,451, 452 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги приватного сільськогосподарського підприємства «Обрій» про визнання протиправними дій головного державного виконавця Бершадського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області щодо складання акту передачі майна від 24.01.2017 року та скасування цього акту відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол