АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1874/2018 Головуючий в 1 інстанції - Шкірай М.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули в порядку письмового провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, треті особи: Державна казначейська служба України, начальник Національної поліції в м. Києві Сєрєбряк СтаніславСергійович про стягнення моральної шкоди, заподіяної умисною не законною бездіяльністю та невиконанням судових рішень органом державної влади, що мають суспільно небезпечне діяння

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року повернуто позивачу матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, треті особи: Державна казначейська служба України, начальник Національної поліції в м. Києві Сєрєбряк Станіслав Сергійович про стягнення моральної шкоди, заподіяної умисною не законною бездіяльністю та невиконанням судових рішень органом державної влади, що мають суспільно небезпечне діяння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року, матеріали цивільної справи повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу, суд виходив з того, що позивача не виконала ухвалу суду про усунення недоліків від 01 грудня 2017 року, а саме, не надала докази про сплату судового збору за подання заяви про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому, повернув позовну заяву.

Проте із таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилалась на те, що вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення моральної шкоди, заподіяної умисною не законною бездіяльністю та невиконанням судових рішень органом державної влади, що мають суспільно небезпечне діяння.

Також посилалася на те, що її не потрібно звільняти від сплати судового збору, бо він за позовною заявою щодо цих правовідносинах не справляється взагалі, оскільки, держава та державні органи влади безпосередньо відповідають перед громадянином за свою діяльність, бездіяльність, прийняття незаконних рішень, в тому числі невиконання рішень судів.

Такі доводи апеляційної скарги є слушними.

Відповідно до ч.1 п.13 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, суд не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, а тому, дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвалу суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 23.02.2018 року.

Головуючий: Судді: