Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 318/2761/17Головуючий у 1-й інстанції Комишня Н.І.
Пр. № 22-ц/778/1142/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу судді Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року про повернення позовної заяви позивачу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2017 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив:

- визнати житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований в АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя;

- розділити спільно нажите майно та визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на 1Л частку житлового будинку , загальною площею 75,1 м2 та господарських споруд, розташованого за адресою : АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 право власності на 1А частку житлового будинку , загальною площею 75,1 м2 та господарських споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року (а.с. 7) повернуто вищезазначену позовну заяви позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі від 20.12.2017 року (а.с. 11-14), тобто поданій вже під час дії ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, просив ухвалу судді суду першої інстанції у цій справі скасувати, направити дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 15 січня 2017 року, справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала судді Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року у цій справі про повернення позовної заяви позивачеві, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, передбачена ст. 353 ч. 1 п. 6 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15 січня 2018 року (а.с. 17) особам, які беруть участь у справі, надавався строк протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення копії останньої для надання можливих відзивів на вищезазначену апеляційну скаргу позивача.

Копія цієї ухвали надсилалась відповідачу для відома (а.с. 18).

29.01.2018 року від відповідача ОСОБА_4 електронною поштою надійшов відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (а.с. 20-27).

Ухвалою апеляційного суду від 30 січня 2018 року (а.с. 28) зазначену справу було призначено до апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 в особі його представника ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, повертаючи позивачеві вищезазначену позовну заяву у цій справі, керувався ст. 121 ч. 3 п. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, та виходив із того, що позовну заяву подано від імені позивача особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зокрема:

Згідно із ч. 1 ст. 118 України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 119 ч. 3 ЦПК України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додасть довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

В ч.1 ст. 38 ЦПК України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, зазначено, що сторона, третя особа, особа, яка відповідь до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь цивільній справі особисто або через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (ст. 38 ч. 2 ЦПК України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно).

Згідно із ст. 40 ч. 1 ЦПК України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у етапі 41 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, повноваження представника фізичної особи мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи.

Згідно із ст. 42 ч. 2 ЦПК України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, з якій довіритель працює, навчається перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

За правилами визначеними ч. 4 ст. 42 ЦПК України в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором, До ордера обов'язково додасться витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Матеріали справи містять угоду про надання правової допомоги, укладену 01.11.2017 року, на представництво інтересів ОСОБА_2 ОСОБА_3, де делеговані права адвокату клієнтом.

Як вбачається із змісту позовної заяви представником позивача зазначений ОСОБА_3, який підписав позовну заяву від свого імені.

Суд звертає увагу на те, що особа має право уповноважити адвоката на підписання позовних заяв від свого імені, однак про надання такого права має бути чітко зазначено у відповідній угоді про надання правової допомоги, чого в даному випадку зроблено не було.

Як імперативно вказує ч.4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, позовна заява повертається на тій підставі, що вона підписана представником, але в договорі не вказано повноважень представника на підписання позовної заяви.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, позовна заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

При перевірці законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі апеляційний суд виходить із положень ЦПК України, в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, тобто чинною на час постановлення оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі (12 грудня 2017 року).

Встановлено, що ОСОБА_3 не підписував вищезазначений позов замість позивача ОСОБА_2

Оскільки, вищезазначений позов у цій справі від імені позивача ОСОБА_2 був поданий самим ОСОБА_3, як представником позивача, який має повноваження на ведення цієї справи (про що безпосередньо зазначено в самому позові, а.с. 1-2).

Однак, на це суд першої інстанції при постановленні оскаржуємої ухвали у цій справі не звернув належної уваги.

Так, в силу вимог ст. 42 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, (документи, що посвідчують повноваження представників) повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Встановлено, що ОСОБА_3, як адвокат, на підтвердження своїх повноважень на ведення цієї справи в інтересах ОСОБА_2 у суді, додав до вищезазначеного позову у цій справі копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю (а.с. 5) та копію повного тексу договору про надання правової допомоги, який містить право адвоката у тому числі скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд і не містить обмежень його прав на вчинення будь-яких процесуальних дій в інтересах ОСОБА_2 взагалі, а навпаки, зазначає, що він вправі користуватись також іншими процесуальними правами, встановленими ЦПК …тощо (а.с. 3-4).

Враховуючи, що ОСОБА_3 при вищевикладених обставинах представляв інтереси ОСОБА_2, саме як адвокат, на підставі договору, він не повинний був додавати до свого вищезазначеного позову, поданого ним самим від імені ОСОБА_2, ордеру чи витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін договору, або довіреності ОСОБА_2, як фізичної особи.

При вищевикладених обставинах, ОСОБА_3, як представником позивача ОСОБА_2, до позовної заяви на виконання вимог ст. 119 ч. 8 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, був доданий інший документ, що підтверджує його повноваження.

А тому підстави для повернення вищезазначеного позову судом першої інстанції позивачеві саме на підставі ст. 121 ч. 3 п. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, (позовну заяву подано від імені позивача особою, яка не має повноважень на ведення справи) у цій справі були відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи позивача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у справі доказах. Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, в силу вимог ст. 379 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, і підлягає скасуванню з направленням справи (вирішення питання) для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи (вирішення питання) для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Керуючись ст. ст. 40, 42, 118, 119, ст. 121 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст.ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 05 лютого 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.