Справа № 308/2262/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного нажитого майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2, в особі представника адвоката ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного нажитого майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2, в особі представника адвоката ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

У дане судове засідання учасники справи не зявилися.

Від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла письмова заява від 13.01.2018 року, згідно з якою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 та керуючись положеннями ст. ст. 183, 206 ЦПК України позивач відмовляється від позову (щодо всіх заявлених позовних вимог у вказаній вище справі) та просить постановити ухвалу про закриття провадження у справі. Позивач заявляє, що відмовою від позову не порушуються її права та інтереси, а також права та інтереси інших осіб. Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, зокрема, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається та що наявність ухвали про закриття провадження у звязку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору, позивачу відомі.

Згідно із відповідним записом у вказаній заяві ОСОБА_1, один оригінальний примірник цієї заяви вручений відповідачу 13.01.2018 року, про що відповідач розписався на ній.

Від представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла письмова заява від 13.01.2018 року, згідно з якою у звязку із укладенням 13.01.2018 року між позивачем та відповідачем (за участі спільного сина) змішаного договору про урегулювання майнових питань колишнього подружжя, обумовлених настанням юридичного факту розірвання шлюбу між ними, а також щодо урегулювання питань утримання спільної дитини, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 67, згідно з яким урегульовані всі спірні питання між сторонами, ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 від 13.01.2018 року про закриття провадження у справі 308/2262/16-ц у звязку з відмовою в позові. У звязку з викладеним просять також залишити без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 Зазначену вище заяву ОСОБА_1 та цю заяву просять розглянути без їхньої участі, наслідки закриття провадження за первісним позовом та залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 та його представнику відомі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності всіх учасників справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши вказані заяви суд приходить до висновку, що вони підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи з основного принципу цивільного судочинства диспозитивності, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Згідно з приписами ч. ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, сторонам відомі, про що зазначено у їх заявах.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову та закрити провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відтак, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що зустрічний позов слід залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 49, 206, 247, 257, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від її позову до ОСОБА_2 про розподіл спільного нажитого майна подружжя.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного нажитого майна подружжя закрити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, в особі представника адвоката ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуюча О.М. Світлик