Провадження №22-ц/4812/44/18
Категорія 39
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2018 року м. Миколаїв

Справа № 478/482/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем Гавор В.Б.

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області, ухвалене під головуванням судді Сябренко І.П. 7 червня 2018 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 14 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач зазначав, що 14 травня 2017 року помер його батько ОСОБА_3

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: вул. Залізнична, 43 в смт. Казанка Миколаївської області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт від 16 липня 2015 року, за яким все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також усі свої майнові права та обовязки заповів дітям: ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З заявою про прийняття спадщини після смерті батька позивач звернувся на початку грудня 2017 року. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що строк про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки проживає в іншій місцевості, має напружений графік роботи, до того ж пропущений строк не є значним, позивач просив визначити йому додатковий строк три місяці з моменту набрання законної сили рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, померлого 14 травня 2017 року.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було враховано, що пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини не є значним, цей строк пропущено з поважних причин через те, що позивач проживає в іншій місцевості та має напружений графік роботи, а також те, що станом на час відкриття спадщини заповіт не був зареєстрований в реєстрі заповітів, а тому у позивача не було можливості перевірити наявність вказаного заповіту та переконатися в тому, що він входить в коло потенційних спадкоємців.

Ухвалою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 2 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження.

На виконання Указів Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення нових апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року № 297/2018 «Про переведення суддів», Апеляційний суд Миколаївської області ліквідовано та утворено новий Миколаївський апеляційний суд. Справи, що перебували у його провадженні, передані до новоутвореного Миколаївського апеляційного суду (частина 5 статті 31 ЦПК України), який розпочав роботу 3 жовтня 2018 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 жовтня 2018 року у складі, визначеному при автоматичному розподілі, цивільну справу прийнято до провадження цього суду.

Сторони у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування») .

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 травня 2017 року помер ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 43 по вул. Залізнична в смт. Казанка Миколаївської області. Спадкоємцями останнього є його діти, сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На випадок своєї смерті, 16 липня 2015 року ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також усі свої майнові права та обовязки заповів дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим у Казанківській держнотконторі Миколаївської області заведено спадкову справу за № 18/2017.

Позивач з заявою про прийняття спадщини звернувся лише у грудні 2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Єланецької державної нотаріальної контори від 12 грудня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька.

Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що строк для прийняття спадщини він пропустив через те, що проживає в іншій місцевості, має напружений графік роботи, до того ж, пропущений строк не є значним. Вказані причин позивач вважав поважними.

Разом з цим, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання заяви та ці обставини визнані судом поважними.

При цьому, законодавець визначив, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте, позивач доказів, які б свідчили про наявність у нього обєктивних непереборних та істотних труднощів для вчинення таких дій не надав.

Сам факт проживання в іншій місцевості та напружений графік роботи не можна вважати поважними причинами, у розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за яких можливо надати додатковий строк для прийняття спадщини, а тому доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Відсутність в реєстрі заповітів на час відкриття спадщини заповіту ОСОБА_3 також не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 7 листопада 2018 року.