ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/167/18 Справа № 212/399/18 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання: Євтодій К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2018 року, яке ухвалено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі, повний текст рішення складено 23 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.

В обгрунтування позову позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20 годині 20 хвилин на підприємстві відповідача - шахті ім. Леніна, під час виконання трудових обов'язків був смертельно травмований її син ОСОБА_4. Внаслідок нещасного випадку смертю сина позивачу завдано моральну шкоду. Втрата сина має незворотні негативні зміни, які відбулись у особистому житті позивача, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, завдану загибеллю сина, в розмірі 176 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, задоволені частково. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану смертю сина при виконанні трудових обов'язків в розмірі 90 000 грн. без урахування податку з доходів фізичних осіб. В задоволені решти позовних вимог, відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком», посилаючись на порушення судом першої інстанції процесуальних норм та неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для розгляду справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач зауважує на тому, що судом не встановлено, що ОСОБА_1 на час смерті її сина ОСОБА_4 мешкала разом з ним однією сімєю, як обов'язкову підставу для відшкодування шкоди. Окрім того, вказує, що суд не в повній мірі дослідив Акт форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом» №40-21 від 30.12.2015 та розділ 6 акту форми Н-5 «Проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 22.12.2015, згідно з яким ОСОБА_4 було визнано винним у настанні нещасного випадку, оскільки саме загиблий самовільно знехтував положеннями Закону України «Про охорону праці», що призвело до настання нещасного випадку. Тому вважає, що суд прийняв незаконне судове рішення про стягнення моральної шкоди з відповідача, переклавши вину загиблого на відповідача. Вказує, що розмір моральної шкоди, стягнутої судом, встановлено без належного врахування ступеня вини самого загиблого, з порушенням принципів розумності, виваженості та справедливості. Вважає, що судом не враховано факту виплати членам родини загиблого на виробництві ОСОБА_4 матеріальної допомоги в розмірі 20334,90 грн. Окрім того, відповідач не погоджується із розміром судового збору, стягнутого судом, посилаючись на те, що суд частково, задовольнивши позовні вимоги, стягнув з відповідача судовий збір у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не подавася.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, представника ПАТ «Кривбасзалізрудком» - Колесніченко І.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скраги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач по справі ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.3, 16).

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався з ОСОБА_4 на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», затвердженого 30.12.2015 року, встановлено, що причинами настанням нещасного випадку є: організаційна - невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутня - невиконання посадових обов'язків. Комісія зі спеціального розслідування обстеживши місце нещасного випадку, одержавши письмові пояснення та опитавши осіб, причетних до нещасного випадку, вивчивши технічну документацію, висновки науково-технічної експертної комісії, судово-медичної експертизи дійшла до висновку, що нещасний випадок з електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування дільниці №6 шахти ім.Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_4, на підставі п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань, аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом та складається акт за формою Н-1. Особами, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, зазначені ОСОБА_4, ОСОБА_7 (а.с.9-15)

З акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», форми Н-1 за № 40-21, затвердженого 30 грудня 2015 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20 годині 20 хвилин на шахті ім.Леніна, дільниця №6, штрек скреперування в осях45'-49' гор.1301м стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_4 отримав не сумісні з життям травми голови, тулуба та кінцівок, що супроводжувалися переломами кісток скелета, ушкодженнями м'яких тканин та органів потерпілого з грубим порушенням цілісності тіла. Згідно зазначеного акту основною причиною невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутньою причиною є невиконання посадових обов'язків. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці зазначено: ОСОБА_4 - електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці №6 шахти ім.Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не подбав про особисту безпеку і здоров'я, порушив ст.14 Закону України «Про охорону праці», п.3.3.26 «Інструкції з охорони праці №4-21 для гірничоробочого очисного забою», ОСОБА_7 - гірничий майстер шахти ім.Леніна ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не проконтролював додержання робітником правил та норм з охорони праці, порушив п.2.34 «Посадової інструкції майстра гірничої дільниці очисних робіт». (а.с. 4-8)

Відповідно до довідки ПАТ «Кривбасзалізрудком» за №5314/379 від 09.02.2018 року, у листопаді 2015 року підприємство витратило на організацію поховання ОСОБА_4 20334,90 грн. (а.с.35).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог виходив з того, що смерть ОСОБА_4 сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, у зв'язку із чим обґрунтовано поклав обов'язок відшкодувати позивачу моральну шкоду, завдану смертю ОСОБА_4 на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди матері загиблого, а доводи відповідача в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов'язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв'язку з втратою близької людини.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала ОСОБА_1, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Так, внаслідок смерті сина позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв'язку зі смертю близької людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання ОСОБА_1 яка втратила сина та залишилася без його турботи і піклування, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв'язку зі смертю сина, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, вважає що визначений розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості.

Суд апеляційної інстанції у повному обсязі погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та обґрунтованим, з наступних підстав.

Проаналізувавши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника, підлягають частковому задоволенню, визначив розмір компенсації моральної шкоди з урахувнням наявності вини самого потерпілого ОСОБА_4 у настанні нещасного випадку.

Згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом та поданні апеляційної скарги позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, вимога про стягнення моральної шкоди є немайновою та за подання позову в даній категорії справ судовий збір справляється зі фіксованою ставкою (пп. 2 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), а не пропорційно до розміру суми грошового відшкодування моральної шкоди, заявленого позивачем.

У зв'язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм законодавства при стягненні в повному розмірі судового збору з відповідача на користь держави, колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу та не враховує їх.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: