Справа № 708/1130/18
Номер провадження № 2/708/426/18
У Х В А Л А

08 листопада 2018 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Ткаченко С.Є., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Трушівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, усунення від спадкування та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин з померлою 15 лютого 1997 року ОСОБА_2, визнання ОСОБА_3 таким, що не має права стати спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, та про визнання за нею права власності на земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_2

Дана позовна заява не відповідає вимогам п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, де вказано, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Судячи зі змісту п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України (нині ст. 175 ЦПК), у звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 1 і ч.2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк, який починається з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, документальне підтвердження того, яким чином позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 в матеріалах поданої позовної заяви відсутнє, жодних письмових доказів на підтвердження даного факту остання не надає, як і не ставить питання про встановлення цього факту в судовому порядку.

Також відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, оформлення спадщини здійснюється виключно у встановленому законом нотаріальному порядку.

В разі неможливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку особа вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Однак, згідно до вимог Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (№24-753/0/4-13), при зверненні до суду з приводу оформлення спадщини позивач повинен надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме: відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Також в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, необхідною підставою для вирішення у позовному провадженні вимог про визнання права власності на спадкове майно є факт звернення спадкоємця до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Звернення до суду до цього моменту є передчасним, оскільки в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає вимогам закону.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, постанова нотаріуса про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину відсутня.

Дана заява не відповідає також і вимогам ст. 318 ЦПК України, якою передбачено, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, мають бути зазначені відомості про причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та докази на підтвердження цього факту.

Виходячи з п.1 постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Разом з тим, позивачкою не надано доказів на підтвердження неможливості відновлення правовстановлюючих документів, підтверджуючих родинні відносини між позивачкою та померлою ОСОБА_2, оскільки відомості з органу ДРАЦС про те, що свідоцтво про народження батька позивачки не збереглося, відсутні.

Крім того, позивачкою не надано документального підтвердження про наявність у померлої ОСОБА_2 спадкового майна, а саме земельної ділянки, право власності на яку вона просить визнати за нею в судовому порядку.

З врахуванням цього вважаю необхідним надати позивачці строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею ухвали, а дану позовну заяву залишити без руху.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Трушівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання таким, що не має права стати спадкоємцем, та визнання права власності на земельну ділянку залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Розяснити позивачці, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя