Провадження у справі 2/201/915/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Трещова В.В. при секретарі Бережній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Представник Органу опіки та піклування в особі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був залишений у пологовому будинку його матірю ОСОБА_2 З 5 серпня 2016 року дитина перебуває в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради. З часу народження до дня звернення до суду з цим позовом відповідачі не приймають участі у вихованні дитини, не цікавляться її життям і здоровям, не відвідують дитину. У звязку із зазначеним позивач просив суд позбавити відповідачів батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і стягувати щомісяця з відповідачів на користь осіб, на чиєму утриманні знаходитиметься дитина, аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі по 1000 гривень до досягнення ним повноліття.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав з підстав у ньому викладених.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, тому суд, враховуючи вказані обставини, вважає недоцільним подальше відкладання справи та на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку.

Від представника КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради до суду надійшла заява про розгляд даної справи за його відсутності; позовні вимоги просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості у свідоцтво про народження якого серії 1-КИ № 597243 відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження були внесені Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України (а.с. 15,16).

Згідно зі ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік батьком дитини.

Відповідно до акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому, іншому закладі охорони здоровя, складеного 16 червня 2016 року Головним лікарем КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. ОСОБА_5» ДОР» ОСОБА_6 у присутності представника служби у справах дітей ОСОБА_7 і працівника органу внутрішніх справ ОСОБА_8, народжений 14 червня 2016 року хлопчик ОСОБА_4 покинутий в пологовому відділенні КЗ «ДСКМЦМД ім. проф. ОСОБА_9» ДОР» матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради № 270 від 17 червня 2016 року дозволено управлінню-службі у справах дітей реєстрацію малолітньої дитини чоловічої статі з присвоєнням йому прізвища «Ісоков». Імені «Руслан», по батькові «Ахмадович», народженого 14 червня 2016 року, батьками записати: мати ОСОБА_2, батько ОСОБА_3 (а.с. 9).

Рішенням Виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради № 215 від 22 липня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 10).

Рішенням Виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради № 218 від 22 липня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштовано до державного закладу для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 11).

Відповідно до листа КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 5» Дніпропетровської обласної ради» за період перебування ОСОБА_4 в цьому медичному закладі з 14 липня 2016 року по 05 серпня 2016 року батьки дитину не відвідували, станом дитини не цікавились (а.с. 14). Аналогічні відомості за період з 05 серпня 2016 року по час надання інформації по 29 травня 2017 року, на відповідний запит управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради надані КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», де дитина перебуває станом на день розгляду цієї цивільної справи (а.с. 15). ОСОБА_4 перебуває на повному державному забезпеченні (а.с. 16).

В матеріалах справи наявні докази того, що за адресами реєстрації відповідачів співробітникам управління-служби у справах дітей двері не відчиняють. На виклики не реагують (а.с. 17).

Виконавчим комітетом Соборної районної у м. Дніпрі ради надано висновок №194/05-38 від 06 грудня 2017 року щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно їхнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20-21).

Згідно ст. ст. 141, 150, 152 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати її, піклуватися про її здоровя, фізичний, моральний розвиток, здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тому випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

У даній справі суд приходить до висновку про те, що існує реальна загроза життю та здоровю дитини внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обовязків.

З фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що відповідачі без поважних причин ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання та утримання малолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги позицію органу опіки та піклування та самих відповідачів, суд приходить до висновку про наявність передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для задоволення позову в частині позбавлення відповідачів батьківських прав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів на користь осіб (фізичних або юридичних), на чиєму утриманні буде знаходитись ОСОБА_4, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини від 6 років, суд вважає за можливе стягнути щомісяця з відповідачів аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі по 1000 гривень з кожного на користь особи (осіб), на чиєму утриманні буде знаходиться дитина, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Крім цього на підставі 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір у розмірі по 1600 гривень з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 141, 150, 152, 164, 180-184 СК України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 13, 76-77, 81, 89, 141 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно їхнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь осіб (юридичних або фізичних), на утриманні яких буде перебувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання останнього в розмірі по 1000 гривень з кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір по 1600 гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 01 лютого 2018 року.

Суддя В.В. Трещов