Номер провадження 4-с/643/38/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Єрмак Н.В.,

за участю секретаря Зубко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державних виконавців Московського ВДВС м.Харкова та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржники звернулися до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просять: визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, щодо неповідомлення у встановленому порядку, боржників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 3925149 від 17 серпня 2012 року, №46975588 від 04 вересня 2012 року, №33925185 від 17 серпня 2012 року, № 33925074 від 04 вересня 2012 року, № 33925012 від 17 серпня 2012 року, № 339925030 від 04 вересня 2012 року та про необхідність самостійного виконання рішень; визнати протиправними дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, які полягають в розпочинанні примусового виконання рішень у виконавчих провадженнях № 33925149 від 17 серпня 2012 року, №46975588 від 04 вересня 2012 року, №33925185 від 17 серпня 2012 року, № 33925074 від 04 вересня 2012 року, № 33925012 від 17 серпня 2012 року, № 339925030 від 04 вересня 2012 року без повідомлення боржників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відкриття виконавчих проваджень та надання строку для самостійного виконання рішень; скасувати постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 01 червня 2016 року, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33925149 від 17 серпня 2012 року, № 339925030 від 04 вересня 2012 року; державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 про закінчення виконавчих проваджень в частині пунктів про виділення в окремі провадження постанов про стягнення виконавчого збору та постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій №33925149 від 12 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження; №33925074 від 12 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження; №33925185 від 12 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження; №46975588 від 12 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження; №33925030 від 12 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження; №33925012 від 12 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження; визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, яка полягає у не скасуванні накладених арештів на рухоме і нерухоме майно боржників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при ухвалені постанов про закінчення виконавчих проваджень №33925149 від 17 серпня 2012 року; №33925074 від 04 вересня 2012 року; №33925185 від 17 серпня 2012 року; №46975588 від 04 вересня 2012 року; №33925030 від 17 серпня 2012 року; №33925012 від 04 вересня 2012 року; зобовязати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про обтяження № 12892265 від 20 серпня 2012 року про арешт квартири АДРЕСА_1, боржник ОСОБА_1, № 12892250 від 20 серпня 2012 року про арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна ОСОБА_2

Подану скаргу обґрунтовує тим, що заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.11.2011 року з заявників солідарно стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 94 від 20.03.2007 року в сумі 29450,34 євро та 595212,05 грн. В рахунок погашення заборгованості постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнуто на користь банка судові витрати по 455 грн. з кожного.

Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №33925149 від 17 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 370820,14 грн.; №33925074 від 04 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 455 грн.; №33925185 від 17 серпня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки за боргом ОСОБА_1; №46975588 від 04 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 370820,14 грн.; №33925030 від 17 серпня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки за боргом ОСОБА_2; №33925012 від 04 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 455 грн.

В подальшому всі провадження закрито, але арешти не знято, виділено в окремі виконавчі провадження стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. По кожному з виконавчих проваджень одночасно з відкриттям виконавчого провадження державний виконавець своїми постановами наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно боржників, без надання часу для самостійного виконання.

В 2015 році боржник самостійно виконав всі зобовязання по кредитному договору. На підставі повного виконання зобовязань, банк направив на адресу ДВС лист про повне погашення заборгованості.

Після отримання ДВС листа банку було закрито виконавчі провадження, але арешти скасовані не були та виділені в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

При виключенні з реєстру запису про обтяження, від нотаріуса боржнику стало відомо про арешти. Оскільки боржнику не було відомо про існування виконавчих проваджень в грудні 2015 року боржник звернувся до ВДВС.

На підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 16.06.2016 року державним виконавцем скасовано постанови про арешт майна боржника, скасовано постанови про закінчення виконавчих проваджень, скасовано постанови про виділення в окреме провадження про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Державний виконавець виконав рішення суду по виконавчим провадженням відкритим по основному позичальнику, але не виконав по відношенню до солідарних відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вважають, що державний виконавець незаконно відкрив по три виконавчих провадження щодо кожного з боржників і не обєднав їх у зведене виконавче провадження щодо кожного із заявників.

На підставі викладеного заявники звернулися із відповідною скаргою до суду.

Представник скаржників - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представники Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судовому засіданні просили у задоволені скарги відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

До спірних правовідносин суд застосовує редакцію ЗУ «Про виконавче провадження», яка діяла під час спірних правовідносин.

Так, на виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби м.Харкова перебували виконавчі провадження № 3925149, №46975588, №46975597, № 46975593, №33925047, № 33925012, № 339925030, № 46975592.

У зазначених виконавчих провадженнях винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень. З метою забезпечення виконання рішень суду державним виконавцем накладено арешти на все рухоме та нерухоме майно боржників. Після спливу строку для добровільного виконання боржниками рішень суду винесенні постанови про стягнення боржника виконавчого збору.

04.08.2015 року стягувач повідомив Державну виконавчу службу про сплату боргу боржниками.

12.11.2015 року були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, але без зняття арештів.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом 3 робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій указує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначає, що в разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Відповідно до вимог ч.ч., 2, 3 ст. 27 Закону України "Про виконавчий збір", виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

Аналіз зазначеної норми Закону дає підстави прийти до висновку, що виконавчий збір стягується в будь-якому випадку, якщо судове рішення не виконано боржником до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому добровільне виконання боржником судового рішення після відкриття провадження не тягне за собою відсутності обов'язку боржника сплатити виконавчий збір.

Крім того, положеннями ч.3 ст.27 зазначеного закону передбачено, що в разі отримання документального підтвердження повного виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Наданий представниками ВДВС в якості доказу витяг з журналу обліку особистого прийому громадян, спростовує доводи скарги, щодо необізнаності заявників про наявність виконавчих проваджень, оскільки представник заявників ОСОБА_5 неодноразово був на прийомі у начальника ВДВС, а саме: 02.08.2016 року, 04.08.2016 року, 15.09.2016 року, 20.09.2016 року, 14.11.2017 року, 26.12.2017 року, в тому числі 20.09.2016 року з приводу оплати виконавчого збору (державний виконавець Машкіна) та 14.11.2017 року з приводу скасування арештів (державний виконавець Сазонов).

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку що постанови державних виконавців Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення з боржників виконавчого збору по вищезазначеним виконавчим провадженням у звязку з невиконанням боржниками у наданий строк рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2011 року щодо солідарного стягнення на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 94 від 20.03.2007 року в сумі 29450,34 євро та 595212,05 грн., винесені відповідно до ЗУ « Про виконавче провадження» та підстав для скасування відсутні.

Враховуючи, що судом не встановлено порушень вимог законодавства з боку державного виконавця під час складання постанов про арешт та опис майна боржника, вказані постанови відповідають вимогам законодавства, подана скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, суд також не вбачає підстав для поновлення строку для оскарження рішень, дій та бездіяльності державних виконавців.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 447, 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Суддя Єрмак Н.В.