Справа № 206/6903/17
Провадження № 2/206/326/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Мороза К.Т.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.10.99 між сторонами було укладено шлюб. У 2000 та 2009 роках у сторін народились діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Спільне проживання сторін не склалось, та вони почали проживати окремо. На сьогодні, відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання дітей не надає. В зв'язку із чим, позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

26.01.2018 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Під час розгляду справи судом заслухані пояснення сторін, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 28.02.2018 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.10.99 між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 02.10.99 відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська (а.с. 2).

08.04.2000 та 20.01.2009 у сторін народились діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_4, виданого 06.06.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, та свідоцтвами від 04.02.2009 виданими Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 (а.с.9).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Дані правовідносини регулюються СК України, ЦПК України.

Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно вимог ст.181 СК України одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Виходячи із аналізу зазначених вище норм вбачається, що право на стягнення аліментів на утримання дитини має саме той з батьків, з яким проживає дитина.

Як встановлено в судовому засіданні діти на дату ухвалення рішення проживають разом із позивачем та повністю знаходяться на її утриманні, а відтак позивач є належним суб'єктом звернення до суду з даним позовом.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частинами 2, 3 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Дослідивши обставини справи, діючи з метою гуманності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на приписи ст. 182 СК України, та ч. ч. 2, 3 ст. 183 СК України, тобто рівності обов'язків батьків по утриманню дитини та періоду нарахування та стягнення аліментів на дітей. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 2, 13, 263, 264, 265, 280-283, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,проживаючого за адресою: 49116, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,проживаючої за адресою: 49116, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Стягнення здійснювати з 21.12.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.03.2018.

Головуючий суддя: К.С. Маштак