Справа № 640/1098/18
УХВАЛА

(про забезпечення позову)

"23" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою позивача ОСОБА_1 (місцеперебування: 40034, АДРЕСА_1) про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито, та судове засідання призначено на 06.03.2018 року на 11 год. 00 хв.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи заборонити відчуження двокімнатної квартири №214 загальною площею 92,1 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, вул. Петра Болбочана (колишня Клапцова), 52, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01 та належить на праві приватної власності відповідачу. В обгрунтування своєї заяви позивач вказує, що відповідач вже тривалий час не сплачує позивачу кошти, а також, відповідач почав вживати активні заходи щодо продажу належної йому квартири, що підтверджується оголошенням в газеті «Премьер», а тому невжиття заходів позову може утруднити в подальшому виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову,

наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

На даний час нерухоме майно, на яке позивач просить накласти заборону відчуження перебуває у власності відповідача (про що свідчить наявна в матеріалах інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав), також позивач зазначає, що є підстави вважати, що дане майно, може бути відчужене, оскільки в матеріалах справи міститься оголошення в газеті «Премьер», на якому оголошений продаж зазначеного нерухомого майна.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є стягнення грошових коштів з відповідача за не виконання останнім своїх договірних зобовязань, тому суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на вказане нерухоме майно співмірними із заявленими позовними вимогами, та вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача, а тому вона підлягає задоволенню частково лише в межах заявлених позовних вимог в розмірі 115461 грн. 47 коп., а в іншій частині суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження на двокімнатну квартиру №214, загальною площею 92,1 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., що знаходиться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Петра Болбочана (колишня Клапцова), буд. 52, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 - в межах заявлених позовних вимог в розмірі 115461 гривень 47 коп. до закінчення розгляду справи.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Харківської області протягом 15 діб.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

ОСОБА_1 позивач, адреса: м. Суми, вул. Черепіна, буд. 68, корпус Б, кв. 7, і.н. НОМЕР_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач, адреса: м. Харків, вїзд 3-й Журавлівський, буд. 7, і.н. НОМЕР_2.

Строк предявлення виконавчого документа до виконання три роки.

Суддя Г.А. Зуб