Справа № 645/2884/17
Провадження № 2/645/246/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.,

при секретарі судового засідання - Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів, узагальнені доводи інших учасників справи.

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконати мирову угоду від 24.02.2004 року, затверджену ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2004 року по цивільній справі № 2-659/04 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права користування житловим приміщенням та вселення в квартиру, а саме укласти із нею, ОСОБА_1 нотаріальний договір про поділ спадкового майна - 1/4 спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина у розмірі 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1, 07.11.2003 року отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом до складу якої увійшла, в тому числі, 1/4 частина квартири АДРЕСА_1. Інша частка (в тому числі 1/4 частина квартири АДРЕСА_1) спадкового майна залишена відкритою за іншим спадкоємцем - ОСОБА_4, яким свідоцтво про право власності на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_5 не отримано. 24.02.2004 року Харківським районним судом Харківської області винесено ухвалу про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, згідно умов якої ОСОБА_4 відмовляється від позову до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права (вселення та усунення перешкод в користуванні 1/4 частиною спадкової долі квартири АДРЕСА_1). До 25.03.2004 року укласти з відповідачкою ОСОБА_1 нотаріальний договір про поділ спадкового майна з урахуванням неможливості виділу в натурі 1/4 спадкової частини позивача в квартирі без шкоди господарському призначенню житлового приміщення. Надати розписку відповідачці ОСОБА_1 про отримання від неї грошової компенсації в сумі 2000 грн. за 1/4 частину його спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_1 відповідно до мирової угоди зобов'язана до 15.03.2004 року виплатить позивачу ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 2000 грн. за 1/4 частину його спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1. До 25.03.2004 року укласти з позивачем ОСОБА_4 нотаріальний договір про поділ спадкового майна з урахуванням виплаченої йому грошової компенсації за 1/4 його спадкової частини в квартири АДРЕСА_1.

12.03.2004 року позивачка виплатила ОСОБА_4 2000 грн. - грошову компенсацію за 1/4 його спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1. Позивачка зазначала, що 19.03.2004 року ОСОБА_4 для укладення договору про поділ спадкового майна до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області не з'явився, правовстановлюючих документів на спадкове майно не переоформив. Постановою державного нотаріуса було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, та ОСОБА_1 відмолено в посвідчені договору про поділ спадкового майна, що залишилася після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3. Протягом тривалого часу ОСОБА_4 всіляко ухилявся від виконання своєї частини мирової угоди. 20.06.2017 року від спільних знайомих ОСОБА_1 дізналася, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, його доньки ОСОБА_2, ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті батька шляхом звернення до приватного нотаріуса. За життя ОСОБА_4 так і не виконав умов мирової угоди. Його спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи обізнані з умовами мирової угоди, не виконують її, письмові звернення щодо виконання мирової угоди, направлені поштою, ігнорують. Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ухиляються від добровільного виконання умов мирової угоди, а саме укласти із нею нотаріальний договір про поділ спадкового майна батька - 1/4 спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1, компенсацію за яку ОСОБА_1 своєчасно сплатила їх батьку на виконання умов мирової угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просивши про їх задоволення, посилаючись на обставини викладені вище.

Відповідачки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності, заперечували проти позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, зазначаючи, що за життя батька відповідачки неодноразово спілкувалися з ним і він жодного разу не казав, що отримав гроші від позивачки, а навпаки, він скаржився, що позивачка увесь час його вводить в оману. Розписка на яку посилається позивачка написана почерком не несхожим з почерком батька. Крім того, у постанові про відмову у вчиненні нотаріусом нотаріальної дії від 19.03.2004 року вказано, що нотаріус не може посвідчити договір про розподіл спадкового майна за тих обставин, що у ОСОБА_4 відсутні правовстановлюючі документи на 1/4 частину квартири, тобто нотаріус відмовив не з причини неявки ОСОБА_4 до нотаріуса, а через відсутність правовстановлюючих документів. При цьому просили про застосування позовної давності, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про захист свого цивільного права лише в липні 2017 року, пропустивши строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.07.2017 року визначено склад суду для розгляду вищезазначеної цивільної справи - суддю Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В..

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2017 року Горпинич О.В. по справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

22.09.2017 року від ОСОБА_3, ОСОБА_2 надійшли клопотання про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні від 25.09.2017 року задоволено клопотання позивачки про направлення запиту до 12 Харківської державної нотаріальної контори, а також задоволено клопотання про виклик свідків з боку позивача.

Встановлені судом обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1999 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2004 року затверджено мирову між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, відповідно до якої ОСОБА_4 зобов'язався:

1. Відмовитися від позову до ОСОБА_1 про поновлення порушеного права (вселення та усунення перешкод в користуванні 1/4 спадкової долі квартири АДРЕСА_1).

2. До 25.03.2004 року укласти з ОСОБА_1 нотаріальний договір про поділ спадкового майна з урахуванням неможливості виділу в натурі 1/4 спадкової частки позивачки в квартирі без шкоди господарського призначення житлового приміщення.

3. Видати розписку відповідачці ОСОБА_1 при отримані від неї грошової компенсації в сумі 2000 грн. за 1/4 його спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_1:

1. До 15.03.2004 року виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 2000 грн. за 1/4 його спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1.

2. До 25.03.2004 року укласти з позивачем ОСОБА_4 нотаріальний договір про поділ спадкового майна з урахуванням виплаченої йому грошової компенсації за 1/4 його спадкової частини в квартирі АДРЕСА_1.

Ухвала набрала законної сили.

Згідно розсипки, яка датована 12.03.2004 року, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 суму в розмірі 2000 грн. за його 1/4 частку в спадковому майні, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріусом нотаріальної дії від 19.03.2004 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в посвідчені договору про розподіл спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування постанови зазначалося, що у ОСОБА_1 та у ОСОБА_4 відсутні правовстановлюючі документи на 1/4 частину квартири.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно відповіді приватного нотаріуса ГТУЮ у Харківській області Балаклійського нотаріального округу Бовдуй О.О., із заявами про прийняття спадщини після смерті останнього звернулися ОСОБА_3, ОСОБА_2, свідоцтво про паво на спадщину на спадкове майно - не видавалось.

Норми права, що підлягають застосуванню, позиція суду, висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі за № 6-274цс15, у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, звертаючись до суду з позовом за захистом своїх прав, позивач не врахував того, що він, як власник порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи цивільного інтересу, може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту, що висвітлено у правових висновках Постанови Верховного Суду України від 12.09.2011 року у справі № 6-25цс11.

При визнанні мирової угоди ЦПК України покладає на суд обов'язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз'яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Разом із тим мирова угода визнається судом на підставі досягнутих між сторонами спору домовленостей, тому відповідальність за формулювання умов мирової угоди лежить на сторонах мирової угоди.

Відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали про укладення мирової угоди) заява позивача про відмову від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін заносяться до протоколу судового засідання і підписуються відповідно позивачем, відповідачем або обома сторонами. Якщо відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем або мирова угода сторін викладені в адресованих суду письмових заявах, ці заяви додаються до справи, про що зазначається в протоколі судового засідання. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін суд роз'яснює позивачеві або сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін суд постановляє ухвалу, якою одночасно закриває провадження в справі. В ухвалі повинні бути зазначені умови затвердженої судом мирової угоди сторін. В разі неприйняття судом відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем або незатвердженням мирової угоди суд постановляє про це мотивовану ухвалу.

Згідно з п. 5 ст. 227 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали про укладення мирової угоди) суд закриває провадження в справі якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Статтею 228 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали про укладення мирової угоди) передбачено, що провадження в справі закривається ухвалою суду. Якщо провадження в справі закривається внаслідок непідвідомчості справи судам, суд повинен вказати заявникові, до якого органу йому слід звернутись. В разі закриття провадження в справі повторне звернення до суду по спору між тими ж стронами, про той же предмет і з тих же підставне допускається.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 207, ч. 2 ст. 208 ЦПК України (ЦПК України, який набув чинності 15.12.2017 року) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на взаємних поступках має стосуватися лише прав та обов'язків. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди є невиконуваними. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого листа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За своєю суттю мирова угода сторін у цивільному процесі є зобов'язанням, що виникло на підставі домовленостей, у даному випадку двох сторін, - договору, тому в разі невиконання або неналежного виконання умов мирової угоди така угода може бути розірвана.

ОСОБА_4, за життя, з'явився до нотаріуса з метою укладення нотаріального договору про розподіл спадкового майна, про що було зазначено в мировій угоді суду від 24.02.2004 року, проте постановою нотаріуса від 19.03.2004 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в посвідченні договору про розподіл спадкового майна, оскільки у ОСОБА_4 відсутні правовстановлюючі документи.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер.

Оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову про зобов'язання відповідачів виконати умови мирової угоди, визнаної ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.02.2004 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про спонукання до виконання мирової угоди.

Підстав для застосування позовної давності не має, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2018 року.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, серія та номер паспорта - НОМЕР_2, місце проживання чи перебування - АДРЕСА_1.

Відповідачі - ОСОБА_3, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта - невідомі, місце проживання чи перебування - АДРЕСА_2; ОСОБА_2, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта - невідомі, місце проживання чи перебування - АДРЕСА_3.

Суддя: