Номер провадження 2/243/3027/2018
Номер справи 243/8844/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 06 » листопада 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Хорхордіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ПрАТ «Концерн Стирол» про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записами у трудовій книжці. З січня 2017 року роботодавець перестав виплачувати заробітну плату.

На даний час у відповідача рахується заборгованість перед ним по заробітній платі у сумі 30821,01 грн., а саме: за січень 2017 року у сумі 2776,66 грн., за лютий 2017 року у сумі 4408,03 грн., за березень 2017 року у сумі 4958,87 грн., за квітень 2017 року у сумі 3186,28 грн., за травень 2017 року у сумі 3770,04 грн., за червень 2017 року у сумі 2781,58 грн., за липень 2017 року у сумі 2939,03 грн., за серпень 2017 року у сумі 3061,49 грн., за вересень 2017 року у сумі 2939,03 грн.

Вказана заборгованість по зарплаті в сумі 30821,01 грн. до цих пір не була йому виплачена.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за: січень 2017 року у сумі 2776,66 грн., за лютий 2017 року у сумі 4408,03 грн., за березень 2017 року у сумі 4958,87 грн., за квітень 2017 року у сумі 3186,28 грн., за травень 2017 року у сумі 3770,04 грн., за червень 2017 року у сумі 2781,58 грн., за липень 2017 року у сумі 2939,03 грн., за серпень 2017 року у сумі 3061,49 грн., за вересень 2017 року у сумі 2939,03 грн., а всього 30821,01 грн.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач категорично не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Місцезнаходженням ПрАТ «Концерн Стирол», як офісних приміщень, так і виробничих потужностей, є місто Горлівка Донецької області, вул. Горлівської дивізії, 10.

З квітня 2014 року в Донецькій та Луганській областях почалися масові заворушення і заколоти, які супроводжувалися захватом адміністративних та приватних будівель, збройними сутичками, що призвели до загрози загибелі мирного населення та загальної дестабілізації ситуації. Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» розпочато проведення антитерористичної операції на сході України.

Приймаючи до уваги початок проведення активної фази бойових дій за місцем розташування Концерну, існуючу загрозу обстрілів і потрапляння засобів ураження по інфраструктурі підприємства та неможливість забезпечення безпеки технологічних процесів, пов'язаних з використанням особливо небезпечних речовин, а також з метою збереження життя і здоров'я як працівників концерну, так і мешканців міста, відповідно до наказу № 1341/1 від 15 квітня 2015 року, керівництвом ПрАТ «Концерн Стирол», було прийняте рішення про повну зупинку виробництва, завершенню розпочатих технологічних процесів за умови зменшення до мінімуму виходів на роботу співробітників підприємства.

Внаслідок дії вищезазначених негативних факторів та обставин, на які підприємство не може вплинути, має місце неспроможність підприємства виконувати поточні (договірні) та інші вже існуючі зобов'язання, здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток. Робітники підприємства не мають постійного доступу до своєї документації та обліку, що безпосередньо впливає на виконання підприємством його зобов'язань, щодо справляння та сплати податків, зборів і інших обов'язкових платежів, а також здійснення платежів за існуючими зобов'язаннями.

Відповідач був змушений припинити з позивачем трудові правовідносини, проте не мав змоги вчасно це здійснити в порядку, передбаченому чинним законодавством, оскільки ПрАТ «Концерн Стирол» не було вчасно повідомлене позивачем про засоби зв'язку з ним.

Крім того, згідно з інформацією, яка міститься у витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000891 від 15 травня 2018 року правоохоронними органами відкрито кримінальне провадження за фактом захоплення ПрАТ «Концерн Стирол» невстановленими озброєними особами. Вважає, що вказаним витягом з ЄДРДР спростовуються доводи позивача щодо виконання ним трудових обов'язків у вказаний ним спірний період, а саме: виходячи з інформації, яка міститься у вказаному документі, є неможливим здійснення позивачем своїх трудових обов'язків у вказаний ним період, оскільки підприємство вже фактично не могло вести господарську та виробничу діяльність за місцем розташування, починаючи з червня 2014 року.

Зважаючи на дію зазначених вище обставин відповідач був змушений припинити з позивачем трудові правовідносини, проте не мав змоги вчасно це здійснити в порядку, передбаченому чинним Законодавством, оскільки ПрАТ «Концерн Стирол» не було вчасно повідомлене позивачем про засоби зв'язку з ним.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», акти тероризму є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), які є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними, що об'єктивно унеможливлюють виконання обов'язків, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами.

Терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі території міста Горлівка Донецької області, що супроводжується актами тероризму, на подолання яких у 2014 році направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції та станом на поточну дату заходи її проведення тривають, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об'єктивно унеможливлюють виконання обов'язків, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами.

На господарську діяльність відповідача об'єктивно впливає дія форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Його виробничі потужності знаходяться на території міста Горлівка Донецької області, яка перебуває під контролем незаконних збройних формувань.

Відповідач не може допустити при таких надзвичайних обставинах збереження трудових відносин з його працівниками на виробничих потужностях підприємства, які залишаються та не можуть бути переміщенні з території міста Горлівка Донецької області, внаслідок присутності на території заводу незаконних збройних формувань, він не може об'єктивно забезпечити їм виконання умов трудового договору і нести відповідальність перед ними. Застосування таких визначених трудовим законодавством заходів як оголошення простою або надання відпусток без збереження заробітної плати відповідно до п.18 ч. 1 ст.25 Закону України «Про відпустки» не матиме належного правового обґрунтування, оскільки подальша господарська діяльність підприємства буде здійснюватися під контролем незаконних збройних формувань. Більш того, ПрАТ «Концерн Стирол» внесено до Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки, про що видане відповідне свідоцтво територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області

Оскільки з квітня 2014 року і по цей час місто Горлівка Донецької області знаходиться в зоні антитерористичної операції, загроза виникненню техногенної та екологічної катастрофи триває щоденно. Саме ці обставини в першу чергу і зумовили зупинення виробництва відповідачем і, як наслідок - неможливість виконання ним зобов'язань щодо виплати заробітної плати.

Торгово-промисловою палатою України було надано науково-правовий висновок № 3799/2/21-10.2 від 28 листопада 2017 року щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), в якому Торгово-промислова палата України, провівши системний аналіз наданих документів та загальновідомих фактів та керуючись чинним законодавством України, зауважила про те, що вказані відповідачем форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбаченими і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов'язаної сторони за трудовим договором, якою за цим висновком є Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол», вони об'єктивно впливають на її зобов'язання, передбачені ч.1 ст.47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України, та унеможливлюють їх виконання.

Такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є підставами для звільнення від відповідальності зобов'язаної сторони, якою за цим висновком є Приватне акціонерне товариства «Концерн Стирол», за невиконання зобов'язань, передбачених ч.1 ст.47, ч.1 ст.83 і ст. 116 КЗпП України.

Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» (ПрАТ «Концерн Стирол») є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 05761614, яке розташовано за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вул. Горлівської дивізії , будинок №10 (а.с.13-15).

З копії Трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 працював у ПрАТ «Концерн Стирол» з 19.06.2012 року по 29.09.2017 року та був звільнений за закінченням строку договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України ( Наказ № 768к від 29.09.2017 року) ( а.с. 7-10).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1, який працював на ПрАТ «Концерн Стирол», за 2017 рік вбачається, що відносно нього в Пенсійному фонді України містяться наступні відомості: сума заробітку для нарахування пенсії, кількість днів стажу в місяці, позначка про сплату страхових внесків. За спірний період: січень 2017 року - 31 день 2776,66 грн., за лютий 2017 року - 28 днів 4408,03 грн., за березень 2017 року - 31 день 4958,87 грн., за квітень 2017 року - 30 днів 3186,28 грн., за травень 2017 року - 31 день 3770,04 грн., за червень 2017 року 30 днів 2781,58 грн., за липень 2017 року - 31 день 2939,03 грн., за серпень 2017 року - 31 день 3061,49 грн., за вересень 2017 року - 29 днів 2939,03 грн., а всього сума заробітку для нарахування пенсії склала 30821,01 грн. (а.с.12).

Відповідно до Наказу Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» № 1341/1 від 15.04.2014 року «Про зупинення виробництва на усіх структурних підрозділах концерну» Голова правління ПрАТ «Концерн Стирол» наказав здійснити повну зупинку виробництва, завершити розпочаті технологічні процеси за умови зменшення до мінімуму виходів на роботу співробітників підприємства. Даний наказ було прийнято внаслідок нестабільної та небезпечної ситуації, яка склалася внаслідок проведення бойових дій на території міста Горлівки Донецької області (а.с. 41).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000891 від 28.04.2018 року, правоохоронними органами відкрито кримінальне провадження за фактом захоплення приміщень та майна ПрАТ «Концерн Стирол» у червні 2014 року невстановленими озброєними особами за повідомленням ПрАТ «Концерн Стирол» від 28 квітня 2018 року (а.с. 40).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Позивач зазначає, що він не отримував заробітну плату в 2017 році, в той же час відповідач не надав належних доказів щодо виплати позивачу заробітної плати за вказаний період.

На підставі ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З квітня 2014 року в Донецькій та Луганській областях почалися масові заворушення і заколоти, які супроводжувалися захватом адміністративних та приватних будівель, збройними сутичками, що призвели до загрози загибелі мирного населення та загальної дестабілізації ситуації.

Внаслідок цього, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» розпочато проведення антитерористичної операції на сході України, оскільки такі обставини є загальновідомими фактами.

Внаслідок дії вищезазначених негативних факторів та обставин, на які підприємство не може вплинути, має місце неспроможність підприємства виконувати поточні (договірні) та інші вже існуючі зобов'язання, здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток. Робітники підприємства не мають постійного доступу до своєї документації та обліку, що безпосередньо впливає на виконання підприємством його зобов'язань, щодо справляння та сплати податків, зборів і інших обов'язкових платежів, а також здійснення платежів за існуючими зобов'язаннями.

Стаття 617 ЦК України передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Згідно зі статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Відповідно до постанов Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та № 252-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Горлівка Донецької області визнано тимчасово окупованою територією України.

Приймаючи до уваги початок проведення активної фази бойових дій за місцем розташування Концерну, існуючу загрозу обстрілів і потрапляння засобів ураження по інфраструктурі підприємства та неможливість забезпечення безпеки технологічних процесів, пов'язаних з використанням особливо небезпечних речовин, а також з метою збереження життя і здоров'я як працівників концерну, так і мешканців міста, відповідно до наказу № 1341/1 від 15 квітня 2015 року, керівництвом ПрАТ «Концерн Стирол», було прийняте рішення про повну зупинку виробництва, завершенню розпочатих технологічних процесів за умови зменшення до мінімуму виходів на роботу співробітників підприємства.

Враховуючи те, що на окремих територіях Донецької та Луганської областей склалася ситуація, яка унеможливила роботу банківської системи, постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2015 року № 435 «Про затвердження Інструкції щодо організації роботи банківської системи у надзвичайному режимі», постановою Правління Національного банку України від 23.07.2014 № 436 «Про створення робочої групи Національного банку України», починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», припинена діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій і відділень, представництв на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій області.

З 27 листопада 2014 року Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на території Луганської області, яка не контролюється українською владою, про що міститься оголошення на офіційному веб-сайті підприємства.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» від 15 березня 2017 року № 62/2017 припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

Розпорядженнями ПАТ «Укрзалізниця» №Ц-1/2-2/156 та № Ц-1/2-2/157 від 05 березня 2017 року, на виконання Указу Президента України від 15 березня 2017 року № 62/201714, введені конвенційні заборони на переміщення вантажів через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей (заборона перевезень за всіма відправленнями всіх вантажів, всього рухомого складу).

Враховуючи вищевикладене, суд приймає доводи представника відповідача про неможливість завчасно, в порядку, передбаченому чинним законодавством попередити позивача про припинення з ним трудових відносин.

Висновком Торгово-промислової палати України від 28.11.2017 року №3799/2/21-10.2, яким засвідчено настання обставин непереборної сили (наявність воєнного конфлікту на території Донецької області та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції). Із фактичним захопленням з квітня 2014 року (дати фактичного захоплення невстановленими озброєними особами виробничих та адміністративно-інформаційних потужностей підприємства) ПрАТ «Концерн Стирол» відповідач, у тому числі, фактично втратив доступ до первинних документів, на підставі яких має здійснюватися розрахунок сум заробітної плати, відпускних та ін., що підлягають до виплати на користь робітників, як поточних виплат, так і виплат у день звільнення, та, будучи позбавленим можливості користуватися своїми коштами, здійснювати відповідні виплати, також відповідач втратив доступ до трудових книжок своїх працівників.

Втратою можливості ведення нормальної господарської діяльності на виробничих потужностях ПрАТ «Концерн Стирол», що знаходиться у м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії,10, внаслідок впливу дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) фактично позбавлене можливості виконати обов'язок, передбачений законодавством України про працю, зокрема ч.1 ст.47, ч.1 ст.83 і ст.116 КЗпП України, а саме, провести розрахунок з кожним звільненим працівником у день звільнення (а.с. 76-88).

Таким чином, з втратою можливості ведення нормальної господарської діяльності на виробничих потужностях ПрАТ «Концерн стирол», що знаходиться у м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, 10, внаслідок впливу дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) фактично позбавлене можливості виконати обов'язок, передбачений законодавством України про працю, зокрема, провести розрахунок з кожним звільненим працівником у день звільнення.

Враховуючи вищенаведені обставини, існуюча ситуація виникла внаслідок незаконних та злочинних дій проти Товариства та ніяким чином не залежать від волі ПрАТ «Концерн Стирол», оскільки саме ці об'єктивні обставини позбавили відповідача можливості доступу до документації та інших даних, необхідних для з'ясування факту наявності зобов'язань перед працівниками, в тому числі і позивачем.

Відповідно до п. 1.6. наказу Держкомстату України від 28 вересня 2005 року №286 «Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників» до первинної облікової документації підприємства, установи, організації належать: наказ (розпорядження) про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, припинення трудового договору; накази (розпорядження) про надання відпустки; табель обліку використання робочого часу; розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості, платіжні відомості.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05 грудня 2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» відповідно до якого у табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи.

Таким чином, табель обліку робочого часу є первинним документом, відповідно до даних якого здійснюється нарахування заробітної плати.

Оскільки табелі обліку робочого щодо позивача, у зв'язку з захопленням майна товариства, в розпорядженні відповідача відсутні, тобто первинні документи, які фіксують факт виконання працівником роботи за 2017 рік, суд позбавлений можливості встановити факт невиконання відповідачем свого обов'язку щодо нарахування заробітної плати.

Наявні в матеріалах справи дані індивідуальних відомостей про застраховану особу системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України від 05 червня 2018 року містять дані щодо нарахованої заробітної плати позивачу, зокрема, за 2017 рік, однак такі відомості не є належними доказами щодо розміру заборгованості по заробітній платі, оскільки, як вбачається із висновку Торгово-промислової палати України від 28 листопада 2017 року № 3799/2/21-10.2, з втратою контролю і доступу до своїх виробничих потужностей відповідач втратив доступ до примірників звітів, що подавалися до контролюючих органів, в тому числі до Пенсійного фонду України.

При цьому сам по собі факт звільнення позивача з ПрАТ «Концерн Стирол» не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Також, суд враховує надану позивачем Індивідуальну відомість про застраховану особу позивача форми ОК-5 (дата формування виписки 20.07.2018 року) (а.с. 12), з якої вбачається, що страхові внески страхувальником за 2017 рік не сплачені (зазначено в праві частині колонки «НІ»), а позивач, в свою чергу, не надав суду належного доказу та правовових підстав для виплати йому заробітної плати, а представником відповідача заперечувався взагалі сам факт роботи позивача на підприємстві у зазначений період, оскільки перевірити дану обставину не виявляється можливим у зв'язку з відсутністю контролю адміністрацією підприємства за виходами на роботу та відпрацьованим періодом позивача.

Суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у порушенні вимог ст. 115 КЗпП України перед позивачем ОСОБА_1, який був звільнений в період встановлення обставин непереборної сили, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення заробітної плати та у задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то суд приходить до переконання, судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 355, 356 ЦПК України, Конституцією України, ст.ст. 9, 263, 617 ЦК України, ст.ст. 4, 47, 83, 115, 116, 153 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 09 листопада 2018 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова