РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулося Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - банк), з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 листопада 2007 року року між Акціонерним комерційним інноваційним «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0. Відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті у розмірі 33000,00 доларів США, а відповідач зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 18 липня 2028 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних.

Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 370 дол. США. 19-го кожного місяця.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 158880 від 19 листопада 2007 року.

Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

25 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним.( а.с. 104-107)

Ухвалою суду від 02 лютого 2017 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ( а.с. 120)

В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що 19 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним «УкрСиббанк» та нею було укладено кредитний договір № 0.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання нею зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 158880 від 19 листопада 2007 року.

Однак, вважає, що під час підписання кредитного договору та договору поруки було грубо порушені їхні права, а саме не було роз'яснено їхні права та введено їх в оману, тобто банк приховав наступне: відомості щодо детального розпису загальної вартості кредиту і в договору відсутні будь які відомості; банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту; у наданому розрахунку не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхнево та не зрозуміло. Крім того, недобросовісним виконанням банком своїх обов'язків за договором кредиту та несправедливим відносно них стало також і невиконання умов договору, згідно з яким за умови виконання позичальником умов договору кредиту кожні 6 місяців банк зменшує розмір відсоткової ставки на 0,25% річних, що не було зроблено банком. Загальне зменшення відсоткової ставки не може складати більше ніж 1% річних від розміру, визначеного у кредитному договорі. Зміна (зменшення) відсоткової ставки відбувається шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Вважає, що є всі підстави для визнання такого договору недійсним та, відповідно як наслідок, визнання недійсними договору поруки.

В судовому засіданні представник позивача - відповідача позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив його задовольнити. Щодо задоволення зустрічного позову заперечував, оскільки приписами ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та постановою Національного банку України №168, якою затверджено «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, та інші умови визначені законом та правилами. Разом з тим вказані положення нормативно-правових актів введеною в дію набранням чинності в 2006 році доповнень до Закону України «Про захист прав споживачів» та в 2007 році постановою НБУ №168 та стосуються вони лише дій, які передують укладенню договору, а договір між сторонами укладений 19 листопада 2007 року.

Представник відповідача - позивача та відповідач - позивач в судовому засіданні заперечили проти задоволення первісного позову та просили задовольнити зустрічний позов з підстав у ньому вказаних.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2007 року року між Акціонерним комерційним інноваційним «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0. Відповідно до умов кредитного договору банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті у розмірі 33000,00 доларів США, а відповідач зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 18 липня 2028 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту проценти за користування кредитом у розмірі 12,40 % річних.( а.с. 4-14)

Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 370 дол. США 19-го кожного місяця.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2, а остання зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2016 року банком направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 10.10.2016 року, вимоги банку залишені без задоволення.( а.с. 17-18, 19-20,21-22).

З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором, та виписок по всім рахункам кредитного договору вбачається, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.10.2016 року заборгованість ОСОБА_2 перед банком становить 28974 доларів США 42 центів, яка складається з 26466 доларів США 25 центів заборгованості за кредитом, 2508 доларів США 17 центів заборгованості по процентам за користування кредитом. Даний розрахунок розміру заборгованості суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору.

Згідно з п. 8.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, боржник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Розміри облікової ставки НБУ в період нарахування заборгованості по кредитному договору по пені встановлені на 25.09.2015 року - 22%, з 22.04.2016 року - 19%, з 27.05.2016 року - 18%, з 24.06.2016 року - 16,5%, з 29.07.2016 року - 15,5%, з 16.09.2016 року - 15%.

Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 10.10.2016 року складає 9060, 85 грн., з яких 2385, 12 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 6675,73 - пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 158880 від 19 листопада 2007 року.( а.с. 15-16)

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягнення за кредитним договором підлягає солідарній відповідальності.

За таких підстав, враховуючи, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов"язання згідно договорів, в судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів позивачем ПАТ "Укрсиббанк" доведено позовні вимоги і суд визнає їх такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до кредитного договору №0 від 19.11.2007 року кредит надавався ОСОБА_2 в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зважаючи на зміст зазначеної статті, в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу.

Згідно розпорядження Національного банку України від 21.02.2018 року курс гривні до долару США складає 27.01 грн., тобто заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню становить 782 599, 08 грн. ( сімсот вісімдесят дві тисячі п»ятсот дев»яносто дев»ять грн. 08 коп. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 9060, 85 грн. ( дев»ять тисяч шістдесят грн. 85 коп.)

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним, то суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову , виходячи з такого.

В даній ситуації суд звертає увагу, що частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Підставою, що стало причиною введення позивача за зустрічним позовом в оману при укладанні кредитного договору, як вказала остання, стало невідповідність кредитного договору вимогам ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки в графіку платежів, не було враховано понесені позивачем витрати на оплату супутніх послуг, що значно підняло в ціні вартість кредиту та відсутність графіку платежів на весь строк кредитних зобов"язань.

Суд зауважує, що відповідно до ЗУ "Про захист прав споживачів" споживач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Цього зроблено не було, споживач кредитний договір підписала, отримала кредитні кошти розпорядилася ними на власний розсуд, сплачувала кредит згідно Графіку, а отже, визнавала в повному обсязі умови договору та погоджувалася з ними.

Кредитний договір укладений між сторонами містить умови, які передбачені ст.11 ЗУ "Про захист прав споживачів" ( в редакції чинній на день укладення кредитного договору), ст. 6 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так і умови які погоджені сторонами правочину, зокрема, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту та інформаційний лист, відповідно до вимог чинного законодасвтва України, отриманий позичальником перед укладенням кредитного договору, що вбачається з п.10.13 кредитного договору.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 добровільно виявила бажання скористатися послугами банку та укласти кредитний договір.

Суд вважає, що при укладенні умов договору про надання кредиту від 19 листопада 2007 року ОСОБА_2 діяла вільно, виходячи з власних інтересів, прийняла рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд з контрагентом визначила характер договору, який вони уклали, його умови (зміст), в тому числі розмір штрафних санкцій.

Крім того, з розрахунку заборгованості за Кредитним договором 19.11.2007 року вбачається, що ОСОБА_2, здійснювалося погашення кредиту та відсотків за користування кредитом згідно графіку погашення. Наведене дає підстави стверджувати, що волевиявлення ОСОБА_2, як учасника правочину, було вільним і відповідало її внутрішній волі.

Повертаючись до обставин даної справи, Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 підписано кредитний договір із детальним розписом, що свідчить про її обізнаність про умови кредитування, про вартість кредиту та інші супутні послуги та тарифи, а також безспірно вбачається, що позивач добровільно вчиняла дії щодо отримання банківського кредиту в іноземній валюті у розмірі 33000 доларів США

Судом також встановлено, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; про що свідчить її підпис на договорі.

Наведене у своїй сукупності, на думку суду не є підставою для визнання судом недійсним кредитного договору.

З огляду на зазначені вище обставини справи, враховуючи, що позивачем за зустрічним позовом не доведено факт обману та наявність умислу в діях відповідача ПАТ "УкрСибанк", які впливають на вчинення правочину, тому суд прийшов до висновку, що в задоволенні зустрчних позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 11366,78 грн.в рівних частках з кожного по 5683, 39 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 5, 526, 530, 554, 610, 611, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 258,259,264,265,273,352,354 ЦПК Україн, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, рахунок № 0113 в АТ « УкрСиббанк» МФО 351005) за договором кредиту № 0 від 19 листопада 2007 року заборгованість у розмірі 28 974, 42 долари США (двадцять вісім тисяч дев»ятсот сімдесят чотири долари США 42 цента), по курсу встановленому НБУ на 21.02.2018 року 1 долар США = 27, 01 грн, що становить 782 599, 08 грн ( сімсот вісімдесят дві тисячі п»ятсот дев»яносто дев»ять грн.. 08 коп. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 9060, 85 грн ( дев»ять тисяч шістдесят грн.. 85 коп)

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, рахунок № 0113 в АТ « УкрСиббанк» МФО 351005) суму сплаченого судового збору в розмірі 5683, 39 ( п»ять тисяч шістсот вісімдесят три грн. 39 коп)

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, рахунок № 0113 в АТ « УкрСиббанк» МФО 351005) суму сплаченого судового збору в розмірі 5683, 39 ( п»ять тисяч шістсот вісімдесят три грн. 39 коп)

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,04070 м.Київ, вул. Андріївська, 2/12,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, 33027 АДРЕСА_1

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_2

Суддя Н.Г.Кучина