№ 200/436/18
провадження 2-во/201/106/2018
УХВАЛА

08 листопада 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши в письмовому провадженні питання про виправлення описки у судовому рішенні та розяснення рішення суду по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 Нухбала огли, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за підсудністю з Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшла зазначена заява про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року заяву задоволено.

ОСОБА_1 Нухбала огли 26 жовтня 2018 року звернулася до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні та розяснення рішення суду по справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Перевіривши матеріали справи та заяви, вважаю необхідним виправити описку допущену у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року стосовно дати народження ОСОБА_1 Нухбала огли, а саме: замість «23 серпня 1963» зазначити вірно «12 серпня 1963», оскільки останнє підтверджується матеріалами справи, а тому у зазначеному судовому рішенні по цій справі дійсно було допущено описку стосовно зазначеного.

Оцінивши надані і добуті докази, суд вважає заяву в частині розяснення рішення не обґрунтована і така, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що враховуючи матеріали справи надані та добуті докази, а також встановлені судом під час розгляду заяви обставинами та з урахуванням мотивів, з яких суд вважав вставленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення по справі 01 червня 2018 року ухвалено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яким заяву задоволено, а саме: встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 Нухбала огли, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 08 червня 1984 року.

Зазначене рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Враховуючи зазначене, суд бере до уваги, що при розгляді справи судом були досліджені всі обставини справи, розглянуті конкретно всі заявлені вимоги їх формулювання знайшло своє вірне відображення в зазначеному рішенні суду, також в рішенні конкретно відображено аналіз обставин справи та правового обґрунтування, проаналізовано надані та добуті судом докази, по заявленій вимозі надано висновок суду та в рішенні суду містяться посилання на відповідні норми матеріального та процесуального права, а тому зазначене рішення не містить недоліків, що можуть бути усуненні лише ухваленням додаткового рішення.

Крім того слід зазначити, що заявник у своїй заяві фактично просить суд не розяснити рішення суду, а як зазначено у заяві, викласти його резолютивну частину наступним чином, тобто фактично порушено питання про зміну рішення і внесення в нього нових даних, в звязку з чим буде внесено зміни у суть рішення, а не його розяснення (викласти більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі) його, як це передбачено ст. 271 ЦПК України.

Пунктом 21 постанови № 14 пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що підстав для задоволення заяви в частині вимог про розяснення рішення суду не має, а заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні вимог зазначеної заяви про розяснення рішення, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

Таким чином суд приходить до висновку, що заява про розяснення рішення суду не обґрунтована, не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для її задоволення немає, а тому суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 261, 269, 271 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Виправити описку допущену у рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року стосовно дати народження ОСОБА_1 Нухбала огли, а саме: замість «23 серпня 1963» зазначити вірно «12 серпня 1963».

ОСОБА_1 Нухбала огли у задоволення заяви в частині вимог про розяснення рішення суду цивільній справі за заявою ОСОБА_1 Нухбала огли, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити

Ухвала набрала законної сили 08 листопада 2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя