Справа № 461/7001/18
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2018 р. Галицький районний суд міста Львова

в складі : головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Скаба В.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, треті особи Залізничний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області про усунення перешкод у здійсненні права власності,

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, треті особи Залізничний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1, накладеної постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_3 від 23.05.2011 року по кримінальній справі №181-0311.

Сторони в судове засідання не зявились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1, кузов №WDB6703221N091477.

Постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_3 від 23.05.2011р., в рамках розслідування кримінальної справи № 181-0311 порушеної відносно начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо автомобіля НОМЕР_1, кузов №WDB6703221N091477 /а.с.12-14/.

В подальшому СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001639, процесуальний статус ОСОБА_1 як сторони чи учасника кримінального провадження не визначено /а.с.10-11/.

Відповідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішення питання про застосування норм права до спірних правовідносин в цій справі, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові №461/233/17-ц від 17.10.2018 року.

Так, у відповідності до вказаних висновків Верховного Суду, порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у статтях 126, 234 КПК України від 1960 року.

Після набрання чинності КПК України від 2012 року, на час звернення до суду з цивільним позовом позивач мав право захистити свої права відповідно до норм КПК України, у порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року, а саме, що питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим з набранням чинності КПК України від 2012 року права власника, який не є учасником кримінального провадження, якщо при проведенні дізнання чи попереднього слідства були порушені його права власника, стали більш захищеними саме заходами кримінально-процесуального закону.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Оскільки кримінальне провадження у справі, у якій ухвалена постанова про заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо автомобіля триває, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Згідно зі статтею 174 КПК України від 2012 року інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Крім того, відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України від 2012 року передбачено право оскарження під час досудового провадження рішення, дії чи бездіяльності слідчого володільцем тимчасово вилученого майна іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника, який не є учасником кримінального провадження і, разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з'ясувавши характер спірних правовідносин і підстави зазначеного позову, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки питання про захист прав власника майна, який не є учасником кримінального провадження (скасування арешту) підлягає розгляду і вирішенню у порядку, передбаченому Ккримінально-процесуальним кодексом України від 2012 року.

Керуючись ст.255 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, треті особи Залізничний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області про усунення перешкод у здійсненні права власності закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Стрельбицький В.В.