Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2018 р. Справа № 608/2070/17

Номер провадження2/608/53/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. про визнання свідоцтва про право власності недійсним та скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова О.М. про визнання свідоцтва про право власності недійсним та скасування державної реєстрації права власності. В позовній заяві вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її мати, ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина. Вона є спадкоємцем за законом. На момент смерті матері вона проживала з нею однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. Вона є спадкоємницею всього майна останньої, де б воно не знаходилось та з чого би не складалось, згідно закону. ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер її дідусь по лінії матері ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 Спадкоємцем була її мати ОСОБА_5, яка дорученням від 01.11.2000 року вона довірила своєму брату ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_3, оформити її спадкові права на майно, яке залишилось після смерті її батька, ОСОБА_7. Вона була впевнена, що мати отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7, так як вона з мамою часто приїжджали до дідусевої хати у с. Злотники, Теребовлянського району, обробляли город, займалися благоустроєм земельної ділянки, доглядали за будинком. Однак приблизно у вересні цього року під час чергових відвідин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_4 Тернопільської області вона побачила, що там змінені замки, двері та вільного доступу до будинку вона не мала. Через деякий час вона дізналася, що такі зміни у вищезгаданому будинку зробив рідний брат її матері, її дядько, ОСОБА_3. На звернення до нього про причини його дій він пояснив, що у липні 2016 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що у нього є усі необхідні документи, а оскільки власником цього майна є він один, то нікого допускати до будинку він не буде. На підтвердження своїх дій надав копії документів, які посвідчують його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 ОСОБА_3, діючи обманним шляхом, не оформив спадщину, що залишилася після смерті дідуся, на її матір, а оформив на себе. На підставі даних правовстановлюючих документів ОСОБА_3 вважає себе власником успадкованого будинку. Вона вважає такі дії ОСОБА_3 незаконними та такими, що порушують її спадкові права. Така обставина змушує звернутися до суду про захист свого порушеного права.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, в суд від неї надійшла заява, в якій вона вказує, що не має можливості з'явитися до суду через велику зайнятість за місцем постійної роботи., просить справу розглядати без її участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, складу суду довіряє.

Її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 28 липня 2016 року державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. у спадковій справі №213/2016, зареєстроване в реєстрі №593, видане на спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_5, померлого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 року, виданого на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_5, на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, від нього поступив відзив, в якій він вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер його батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_6 Спадкоєцями після смерті батька є він, ОСОБА_3, та його сестра ОСОБА_5. 01.11.2000 року ОСОБА_5 довірила йому оформити її спадкові права на майно, яке залишилось після смерті їхнього батька, ОСОБА_7, однак він цього не зробив, а у червні 2016 року звернувся із заявою до Державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори про отримання спадщини та 28.07.2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_4 Тернопільської області. Він хоче, щоб та частка спадщини після смерті батька, яка повинна була належати йому сестрі перейшла до ОСОБА_1 Просить позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, судовий розгляд даної справи провести за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова О.М. в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, про слухання справи за її відсутності, з позовними вимогами не погоджується. Нею надана копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7

Вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Підгайці Бережанського району Тернопільської області, зараз проживає АДРЕСА_1, про що свідчить паспортні дані. Її батьки: ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла мати позивачки ОСОБА_5 м. Підгайці Підгаєцького району Тернопільської області, про що 14 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області зроблено відповідний актовий запис №40 та видане свідоцтво про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина. ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом. На момент смерті матері вона проживала з нею однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. Вона є спадкоємницею всього майна останньої, де б воно не знаходилось та з чого би не складалось, згідно закону.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер батько матері позивачки, дід ОСОБА_1, ОСОБА_7 в с. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області, про що 08 лютого 2000 року сільською радою с. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області та видане свідоцтво про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2

06 лютого 1997 року в місті Підгайці Тернопільської області ОСОБА_10, який мешкав в с. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області, на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, який належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області, заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_11.

Мати позивачки ОСОБА_5 своїм дорученням від 01.11.2000 року довірила своєму брату ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю АДРЕСА_3, оформити її спадкові права на майно, яке залишилось після смерті її батька, ОСОБА_7.

Дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року в с. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області, про що 04 грудня 2003 року виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області складено актовий запис за №35.

20 травня 2016 року ОСОБА_3 подав заяву в Теребовлянську державну нотаріальну контору, в якій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер його батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10 року, в селі Золотники Теребовлянського району Тернопільської області, який постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_7. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з :

житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_8. Спадкоємців передбачених ст. 535 Цивільного кодексу України немає. Спадкодавець на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебував. Спадкоємці за заповітом, посвідченим Підгайчицькою державною нотаріальною конторою Тернопільської області від 06 лютого 1997 року: ОСОБА_5, ОСОБА_11 в Теребовлянську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини не подавали. Вказане вище майно він фактично прийняв у встановлений законом строк та просив видати свідоцтво про право па спадщину за законом.

28 липня 2016 року в м. Теребовля Тернопільської області ОСОБА_7 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями під АДРЕСА_9 який належав померлому ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області 20 вересня 1989 року, на підставі рішення виконкому від 27 квітня 1989 року за №19, зареєстрованого в Тернопільському бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1989 року за №251 в книзі 4.

Позивачка була впевнена, що мати ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7, так як вона з мамою часто приїжджали до дідусевої хати у с. Злотники, Теребовлянського району, обробляли город, займалися благоустроєм земельної ділянки, доглядали за будинком. Однак приблизно у вересні цього року під час чергових відвідин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_4 Тернопільської області вона побачила, що там змінені замки, двері та вільного доступу до будинку вона не мала. Через деякий час ОСОБА_1 дізналася, що такі зміни у вищезгаданому будинку зробив рідний брат матері, її дядько, ОСОБА_3. На звернення до нього про причини його дій він пояснив, що у липні 2016 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що у нього є усі необхідні документи, а оскільки власником цього майна є він один, то нікого допускати до будинку він не буде. На підтвердження своїх дій надав копії документів, які посвідчують його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2

Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 Цивільного кодексу України кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до положень Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Спадкування, відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України , спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не Дише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Мати позивачки ОСОБА_5 після смерті батька надала відповідачу ОСОБА_3 доручення щодо оформлення спадкових прав на неї після смерті їх батька ОСОБА_13, що свідчить про те, що вона вступила в фактичне управління спадковим майно, проте відповідач доручення не виконав, а отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на своє ім'я. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, та задовольнити позовні вимоги, визнавши недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом.

Керуючись ст. ст. 524, 534, 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1261, 1276, 1301 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76, 82, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 28 липня 2016 року державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою О.М. у спадковій справі №213/2016, зареєстроване в реєстрі №593, виданого на спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_5, померлого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, виданого на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_10 на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: Л. Й. Квятковська