Справа № 308/8200/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 лютого 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря - Бомбушкар В.П.

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 27.06.2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.10.2015 року - розірвано. У шлюбі у них з відповідачем народися дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 З 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживала і проживає з нею за адресою: АДРЕСА_2. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував щоб дитина проживала з нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляла бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. На даний час сину вже три роки, він не пам»ятає батька, оскільки за весь час його взагалі не бачив. Аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 не платить, іншої матеріальної допомоги не надає, згідно довідки ДВС заборгованість відповідача по аліментам станом на 04.07.2017 року складає 24599,40 грн. З її боку дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Згідно з висновком органу опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому від 17.07.2017 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Під час слухання питання про доцільність позбавлення батьківських прав було встановлено, що батько ОСОБА_3 свідомо ухиляється від участі у житті та вихованні дитини, не виявляє до дитини жодного інтересу і матеріально його не забезпечує. Дитина зростає і таке ставлення до сина не сприяє його здоровому психологічному розвитку. Повсякчас виникатимуть нездорові ситуації, що вимагатимуть присутності батька. Зокрема, для всебічного розвитку дитини та з метою його оздоровлення чи в майбутньому для навчання для виїзду за кордон необхідним буде його дозвіл, який він не надає. Така його поведінка лишень шкодить дитині і є перепоною для його повноцінного розвитку.

Також зазначає, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/13633/14 із ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, однак визначена сума є недостатньою для забезпечення належного розвитку дитини, оскільки дитина росте і, відповідно збільшуються витрати на належне харчування, одяг, на оздоровлення і культурний розвиток сина у зв»язку з чим позивач вважає обґрунтованим збільшення розміру аліментів на утримання сина до 1500 грн. щомісячно.

На підставі вищенаведеного просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшити розмір аліментів та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просила суд не розглядати вимогу збільшення розміру аліментів. Позов в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримала з підстав наведених у позові, просила суд задовольнити зменшені позовні вимоги. Додала, що дитині було три місяці коли відповідач поїхав до себе додому в Донецьку область, із тих пір дитиною зовсім не цікавиться, жодних контактів з ним немає, матеріально дитині не допомагає, тільки його мати сама від себе, за її словами, робила подарунки дитині на Новий рік та день народження. Зазначила, що бажає вийти заміж і створити для дитини нормальні умови.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому - в судовому засіданні проти зменшеного позову не заперечив. Пояснив, що виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, як органом опіки та піклування прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.10.2015 року позивач та відповідач з 27.06.2013 року по 20.10.2015 року перебували у шлюбі, в якому у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 11.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції. Згідно вказаного свідоцтва про народження матір»ю малолітнього ОСОБА_4 значиться громадянка України ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_3.

Позивач стверджує, що батько дитини самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, з кінця 2014 року життям дитини не цікавиться взагалі.

Зазначені твердження позивачки підтверджуються висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 17.07.2017 року, з якого вбачається, що при розгляді заяви ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 органом опіки та піклування встановлено, що батько дитини ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, участі у вихованні сина не приймає з 2014 року, здоров»ям його не цікавиться аліментів не платить, іншої матеріальної допомоги не надає. Ухилення гр. ОСОБА_3 від виховання дитини підтверджується поясненнями гр. ОСОБА_6 від 05.07.2017р., довідкою ДНЗ № 30 від 06.07.2017р. № 106/01-54 та випискою з амбулаторної картки малолітнього ОСОБА_4. Всі вищенаведене ні документи також доводять, що мати приділяє належну увагу вихованню дитини. Відповідно до довідки № 11-976/17 від 04.07.2017 р. Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області станом на 04.07.2017 р. гр. ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 308/12633/14 у розмірі 24599,40 грн.

У вищевказаному висновку також зазначається, що питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_4, розглядалося 06.07.2017 року на комісії з питань захисту прав дитини, яка вивчивши матеріали справи та враховуючи той факт, що батько взагалі відсутній в житті дитини з 2014 року прийняла одноголосне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

А тому виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя свого малолітнього сина ОСОБА_4, аліментів на утримання дитини не сплачує, повністю ухилився від забезпечення сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням.

Суд розцінює вищенаведені фактори як ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_4, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто, свідомо нехтує своїми обов'язками, суд розцінює таку поведінку ОСОБА_3 як ухилення від виховання дитини.

Наведене дає всі підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

А тому за вищенаведених обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Зменшений позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук