Справа № 306/1676/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готри Т.Ю., Бисаги Т.Ю.,

секретарі: Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 08 листопада 2017 року у справі №306/1676/17 (Головуючий: Вінер Е.А.),

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно виконавчого листа від 04.08.2003 року вона отримує аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.07.2003 року і до його повноліття. З грудня 2007 року позивач отримує аліменти в розмірі 150 грн., щомісячно.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, офіційно ніде не працює, більшу частину часу живе і працює в Чехії і згідно довідки ДВС в Іршавському районі № 1-236/17 від 11.08.2017 року заборгованість по аліментах станом на 11.08.2017 рік становить 15 584 грн.

Враховуючи наведене та уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача заборгованості по аліментам та згідно ст. 196 СК України заборгованість за прострочення сплати аліментів 1%, що становить 186 237 грн.

Рішенням Свалявського районного суду від 08.11.2017 року у задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 186 237 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, оскільки таке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх обставин справи, зокрема розрахунку заборгованості. Зазначає, що заборгованість відповідача станом на 22.11.2017 року становить 23 075,45 грн., яку слід стягнути з урахуванням пені в загальній сумі 243 679,75 грн.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак від останнього надійшла заява в якій відповідач просить розглянути справу у його відсутності, відхиливши апеляційну скаргу та рішення суду залишити без змін.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

15.07.2009 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на "ОСОБА_1".

Відповідно до виконавчого листа №2-1212 від 2003 року виданого Свалявським районним судом з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини видів заробітку щомісячно починаючи з 24.07.2003 року і до його повноліття.

Позивач зазначає, що відповідач частково сплачує аліменти в розмірі 150 грн., відповідно до рішення Іршавського районного суду від 23.11.2007 року та в нього виникла заборгованість, яка як слідує з довідки Іршавського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, станом на 10.08.2017 року становить 15 584,75 грн.

Суд першої інстанції, зазначив, що оскільки відповідач сплачує аліменти в твердій грошовій сумі і позивачем не доведено яка саме сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, відмовив у задоволенні позову.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Конвенція ООН про права дитини проголосила забезпечення інтересів останньої основоположним принципом дій державних чи приватних установ, судів, адміністративних чи законодавчих органів. Відповідно до ст.3 конвенції держави-учасниці зобов'язалися забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, і з цією метою вживати всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

При цьому, як зазначено в ст. 27 міжнародного договору, саме батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку такої особи.

Це положення також відображене в ст. 180 Сімейного кодексу, згідно з якою батьки

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

ОСОБА_1 не заперечує, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 150 грн., однак, його заборгованість по сплаті аліментів виникла саме по виконанню виконавчого листа 2-1212 від 04.08.2003 року та станом на 10.08.2017 року складає 15 584,75 грн.

Так, як позивачем належними доказами доведено наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 15 584,75 грн., то така підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується позовної вимоги про стягнення пені, то така, на думку колегії суду, задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належного розрахунку помісячно по заборгованості за визначений у позовній заяві період.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду від 08 листопада 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментам, у розмірі 15 584,75 грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 березня 2018 року

Головуючий:

Судді: