Провадження № 2/760/2685/18
В справі № 760/4725/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 3-я особа: ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації та запису про передачу права власності на предмет іпотеки,суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ПАТ КБ «Приват Банк» на квартиру загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31674455 від 03 жовтня 2016 року 10:22:25, та скасування запису про право власності №16693850, що внесені Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О.

Посилається в позові на те, що 12 листопада 2004 року між ним та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (після зміни організаційно - правової форми Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») було укладено кредитний договір № К2Н0СР00260211.

Відповідно до умов договору йому був наданий кредит у розмірі 33 108, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 листопада 2019 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ним та банком 12 листопада 2004 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

З моменту укладання Кредитного договору у 2014 року та до 2015 року умови Кредитного договору ним виконувались належним чином, залишок за тілом кредиту складав близько 8 000, 00 доларів США.

18 квітня 2015 року йому було проведено кардіохірургічне втручання з приводу вродженої вади серця: 2-х стулкового аортального клапану і в зв»язку зі значними матеріальними затратами кредит у 2015 році ним погашатися несвоєчасно.

В зв'язку з цим банк звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва, яким 06 вересня 2016 року було ухвалено рішення про стягнення з нього та поручителів за кредитним договором на користь відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 16 647,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 412 537, 19 гр.

11 жовтня 2016 року на виконання рішення суду ним було сплачено на користь відповідача 11 600,00 доларів США та судовий збір в сумі 7930, 00 гр.

У повному обсязі виконати рішення суду він не зміг, оскільки програмне забезпечення в ПАТ КБ «Приват Банк» налаштовано таким чином, що в ньому обліковується саме залишок по кредиту (без врахування рішення суду), та яке після внесення суми 11 600, 00 доларів США повідомило про те, що залишок кредиту погашено, та рахунок закритий і подальше внесення коштів неможливе.

Вважає, що в невиконаній частині рішення має місце прострочка кредитора, оскільки невиконання частини судового рішення, яка залишилась, відбувається не з його вини.

Незважаючи на існування рішення суду та сплаченої ним суми, не чекаючи набрання ним законної сили, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. , яким 28 вересня 2016 року, як державним реєстратором, внесено запис №16693850 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 31674455 від 03 жовтня 2016 року, відповідно до якого право власності на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 43,60 кв. м., житловою площею 29,50 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ПАТ КБ «Приват Банк».

Ці дії вчинені відповідно до іпотечного застереження (пункт 28 Іпотечного договору), відповідно до якого звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки,

Однак така реєстрація предмету іпотеки здійснена відповідачами відбулася у спосіб, що суперечить чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню.

Зазначив також, що з 14 серпня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, квартира, яка була предметом іпотеки, в силу положень статей 60, 61 СК України, належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому згода на позасудовий спосіб врегулювання штання про звернення стягнення на предмет іпотеки (Іпотечне застереження) в Договорі іпотеки від 12 листопада 2004 року не відповідала вимогам чинного законодавства, оскільки потребувала під час укладення іпотечного договору щодо спільного майна отримання окремої згоди його дружини.

Крім того, вважає, що відповідачами порушено вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", оскільки зазначена квартира є його єдиним житлом та житлом його сім?ї.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, враховуючи те, що повідомлення про причини неявки в судове засідання є обов'язком, а не правом сторін, суд вважає їх неприбуття таким, яке не має поважних причин, та можливим розгляд справи в їх відсутності.

3-я особа в судове засідання також не з»явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставила, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

Судом встановлено, що 12 листопада 2004 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (після зміни організаційно - правової форми Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») був укладений кредитний договір № К2Н0СР00260211, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 33 108, 00 доларів США з кінцевим терміном повернення 12 листопада 2019 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами в цей же день був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 309.

Згідно з Договором іпотеки прийняв в іпотеку квартиру, загальною площею 43,60 кв. м., житловою площею 29,50 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

/а.с. 12 - 21 /

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року з відповідача та поручителів стягнуто за кредитним договором на користь відповідача заборгованість по тілу кредиту - 8 829,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ стайовить 218 803, 19 гр., по відсоткам - 3 721,90 доларів США, що за зфіційним курсом НБУ становить 92 228, 68 гр., заборгованість за комісією - 1 498,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 37 143, 73 гр., заборгованість за пенею - 2 597,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 64 361, 59 гр., на загальну суму 16 647,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 412 537, 19 гр., а також судовий збір в сумі 7923, 04 гр.

Після набрання ним законної сили позивачем було сплачено 11 600, 00 доларів США в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором та 7 930, 00 гр. судового збору.

/ а. с. 12 - 13; 26 - 31 /

Представник позивача суду пояснив, що позивач не зміг повністю сплатити стягнуту за рішенням суду суму, оскільки при укладенні кредитного договору банком був відкритий рахунок, куди позивачем мали вноситися кошти для погашення кредиту і на даному рахунку обліковується саме залишок по кредиту і після внесення ним 11 600,00 доларів США працівник банку, який приймав у нього кошти, повідомив його про те, що залишок кредиту погашено, рахунок закритий і подальше внесення коштів на даний рахунок неможливе.

Згідно з Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, 03 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., як державним реєстратором внесено запис №16693850 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 31674455, відповідно до якого право власності на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 43,60 кв. м., житловою площею 29,50 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 і належить на праві власності позивачу, зареєстровано за ПАТ КБ «Приват Банк».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п.4.2 договору іпотеки, укладеного між сторонами, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

За змістом ст. 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

В ст. 33 Закону зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом п. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи положення ст. 7 вказаного Закону іпотекою, якщо інше не передбачено договором, забезпечується зобов'язання в повному обсязі, а ст. 33 вказаного Закону передбачено право іпотекодержателя у разі невиконання або неналежного виконання боржником основаного зобов'язання задовольнити вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п.п.1 п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Так, кредитний договір між банком та відповідачем був укладений в іноземній валюті, загальна площа квартири не перевищує 140 кв.м. - становить 43,60 кв.м., квартира є постійним місцем проживання іпотекодавця, інформації про наявність у нього у власності іншого майна у суду немає і таких доказів суду представник відповідача - ПАТ КБ »Приватбанк» також не надав.

Крім того, відповідно до ст. 8 Конституції України остання має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 11 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначається, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно - правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Зокрема, ст. 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як зазначено вище, по спору між сторонами було ухвалено судове рішення, яке сторонами не оскаржувалося і 16 вересня 2016 року набрало законної сили.

Рішення суду відповідачем, як стягувачем, до виконання в порядку, визнаечному Законом України « Про виконавче провадження», не зверталося, а 06 жовтня 2016 року відповідач задовольнив свою вимогу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В свою чергу 11 жовтня 2016 року позивачем було внесено в касу банку майже вся стягнута судом сума за умовами договору.

Причини невнесення решти суму представником позивача зазначені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Представник відповідача - ПАТ КБ»Приватбанк», не з'явившись до суду, будь-яких доказів, які б спростовували твердження представника позивача в судовому засіданні та надані ним докази, не надав.

В поданих до суду запереченнях приведені позивачем обставини також не спростовані.

Виходячи з обставин, викладених вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 509, 526, 1049 - 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.1, 3,7,33, Закону України «Про іптеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності та запису про передачу права власності Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» / 49094 м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50, / на квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 43, 60 кв. м., житловою 29, 50 кв. м., шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31674455 від 03 жовтня 2016 року, та скасування запису про право власності № 16693850, внесені Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О.

Стягнути з Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк »Приватбанк» на користь ОСОБА_2 640, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 березня 2018 року.

Суддя Л. А. Шереметьєва