Справа №: 343/1545/17
Провадження №: 2/0343/15/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря Шикор Г. В.,

представників сторін - адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив шлюб з відповідачкою розірвати, судові витрати залишити за ним. Свої вимоги мотивує тим, що 18 червня 1983 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 Від даного шлюбу у них народилося двоє синів, які на даний час є повнолітніми. Після одруження вони проживали в м. Долина у будинку його батьків. Вже під час спільного проживання у них часто виникали суперечки. Тривалий час він терпів зверхнє ставлення дружини та скандали задля збереження сім'ї. Проте через категорично протилежні погляди на життя будь-якого порозуміння між ними досягнуто не було. Близько 10 років вони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть, майже 4 роки проживають окремо. На сьогоднішній день шлюбні відносини припинені, сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, надання строку на примирення не дасть бажаного результату.

Ухвалою Долинського районного суду від 13 грудня 2017 року подружжю надано строк на примирення 2 місяці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_1 позов підтримали, просили шлюб розірвати, понесені витрати з відповідачки не стягувати. Додатково позивач вказав, що з відповідачкою близько 10 років не проживає як сім'я, не веде спільне господарство. Майже п'ятий рік він живе у м. Івано-Франківську. У будинковолодінні, де живе ОСОБА_4, залишався на 2-3 дні, оскільки це його батьківський будинок, однак проживав в окремій кімнаті. За наданий судом час для примирення жодних заходів для збереження сім'ї не було вжито.

Вiдповiдачка ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечили проти розірвання шлюбу, відповідачка вказала, що це право позивача, однак вона вважає, що. проживши 30 років однією сім'єю, нема підстав розривати шлюб, вважає таке бажання позивача тимчасовим. При цьому ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_3 змінився і не є тою людиною, з якою вона прожила та бажала мати сім'ю. Не відповідає дійсності і той факт, що вони не проживають разом близько 10 років, оскільки позивач залишався у будинку його батьків за її місцем проживання. Хоча дійсно, останнім часом, а саме з літа 2017 року, він проживає у м. Івано-Франківськ.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 182020 від 08 вересня 2017 року сторони зареєстрували шлюб 18 червня 1983 року, актовий запис № 80. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 (а.с. 5).

У судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. ОСОБА_3 не бажає зберегти сім'ю, наполягає на розлученні, строк на примирення бажаних результатів не дав. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, судові витрати залишити за позивачем за його клопотанням.

На підставі викладеного, ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 18 червня 1983 року, актовий запис № 80, - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачка: ОСОБА_4, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний зміст рішення складено 06 березня 2018 року.

Суддя: