08.11.2018 Провадження № 8/311/2/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.,

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

представника заявника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області заяву ОСОБА_2, про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в якій просить суд скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 29 серпня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Заяву ОСОБА_2 мотивує тим, що він, як батько дитини, всіляко надає добровільно матеріальну допомогу в сумі, визначеній домовленістю із колишньою дружиною ОСОБА_3 Крім того, заявник вказав, що його теперішня дружина ОСОБА_5, з якою він офіційно перебуває у шлюбі, потребує постійного стороннього догляду у звязку з її вагітністю та необхідністю забезпечення дорогими лікарськими препаратами.

Додатково ОСОБА_2 вказав, що 24.09.2018 його попереджено про наступне вивільнення із займаної посади за місцем роботи.

Заявник вважав, що оскільки при видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів судом зазначені обставини не враховувались, інших доказів порушення ним батьківського обовязку щодо утримання дитини ОСОБА_3 не надано, судом неправомірно стягнуто з нього аліменти.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, просив її задовольнити та прийняти рішення про відмову у видачі судового наказу.

У судове засідання ОСОБА_3 не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності , у задоволенні заяви просила відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 серпня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не повязані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для предявлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Відповідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обовязків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обовязок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обовязку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матірю) свого обовязку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину ?, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Про стягнення аліментів має право звернутися той із батьків, з ким на законних підставах проживають діти. Таке місце проживання дітей, які не досягли десяти років визначається за згодою батьків, відповідно до ч. 1ст. 160 СК України.

Факт надання заявником допомоги дитині в грошовій формі, суд розцінює, як добровільне виконання ним своїх батьківських обовязків щодо виховання та розвитку дитини, піклування про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Наявність у заявника ОСОБА_2 іншої сім'ї, в якій у нього є інша дитини та необхідність утримання ним вагітної дружини та придбання їй ліків, на думку суду, не свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з нього аліментів на утримання іншої дитини заявника.

Суд критично відноситься до посилання заявника на попередження його за місцем роботи про наступне звільнення із займаної посади, оскільки вказане попередження ОСОБА_2 оголошено 24.09.2018, тобто після винесення судом відповідного наказу, а отже вказана обставина не є нововиявленою в розумінні діючого законодавства.

Виходячи з того, що жодна обставина, на яку посилається ОСОБА_2 у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу не вбачається.

Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Згідно з частиною 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним в задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 168,170, 259-261, 423, 429 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2, про перегляд судового наказу, виданого Василівським районним судом Запорізької області 29 серпня 2018 року у справі № 2-н/311/143/2018 за заявою ОСОБА_3, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з нововиявленими обставинами, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09 листопада 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6