Справа №460/5086/18
Провадження №2-з/460/31/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

02.11.2018 м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову пред'явленого до ОСОБА_3, третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

31.10.2018 позивач звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Шоста Львівська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса ОСОБА_4, в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане Шостою Львівською державною нотаріальною конторою 10.09.2018 в частині успадкування земельної ділянки площею 0,06 га кадастровий номер :04:000:1339, яка знаходиться на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану земельну ділянку, індексний номер 42928280 від 10.09.2018; визнати за ним право власності на цю земельну ділянку.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер :04:000:1339, яка знаходиться на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області та заборони ОСОБА_3 розпоряджатися вказаною земельною ділянкою. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 08.06.2006 між ОСОБА_5 та ним було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки для ведення садівництва, що розташована на території Домажирівської сільської ради Яворівського району Львівської області площею 0,0635 га. Земельна ділянка належала продавцю на праві приватної власності згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №1307, виданого виконавчим комітетом Домажирської сільської ради 26.10.1995 на підставі рішення виконавчого комітету Домажирської сільської ради від 19.09.1994 за №33, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №276. Кадастровий номер не присвоювався. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю від 26.01.1995 серії ЛВ№1307 з проставленою відміткою нотаріуса про перехід права вланості та нотаріально завірений договір купівлі-продажу земельної ділянки знаходився і даний час знаходиться у нього. Однак 10.10.2018 в головному управлінні Держгеокадастру у Львівській області він отримав витяг від 10.10.2018 НВ 018, за яким право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3, в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_5. Вважає, що видача свідоцтва про право на спадщину та подальша реєстрація права власності на спірну земельну ділянку порушує його права та інтереси, оскільки він є первинним та добросовісним набувачем права приватної власності на цю земельну ділянку. Відповідач ОСОБА_3 є одноосібним власником спірної земельної ділянки, в інтернет мережі міститься оголошення про продаж земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1339, що свідчить про існування реальної загрози невиконання та утруднення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали позову, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами позивача (ст. 150 ЦК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою Львівською державною нотаріальною конторою 10.09.2018 в частині успадкування земельної ділянки площею 0,06 га кадастровий номер :04:000:1339, яка знаходиться на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану земельну ділянку, індексний номер 42928280 від 10.09.2018; визнання права власності на спірну земельну ділянку.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивач таку обґрунтовує тим, що відповідач може відчужити спірне майно, в інтернет мережі міститься оголошення про продаж земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1339, що в майбутньому утруднить виконання рішення суду.

Відповідач ОСОБА_3 є одноосібним власником земельної ділянки площею 0,06 га, кадастровий номер :04:000:1339, яка знаходиться на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою Львівською державною нотаріальною конторою 10.09.2018, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, а тому безперешкодно може відчужити земельну ділянку, що в подальшому може утруднити або унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, що стосується земельної ділянки, суд, беручи до уваги інтереси та права як позивача, так і відповідача, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ставить під загрозу можливість виконання потенційного рішення суду про задоволення позову, оскільки набуте відповідачем у власність спірне майно може бути ним відчужене.

Разом з тим суд вважає, що достатнім способом забезпечення позову буде накладення лише арешту на земельну ділянку, оскільки саме арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Тому суд не вбачає підстав додатково вживати заходів щодо заборони розпорядження спірною земельною ділянкою.

Таким чином заява ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер :04:000:1339, яка знаходиться на території Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області та належить на праві власності ОСОБА_3

В решті вимог заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню. Ухвала суду може бути предявлена до виконання протягом трьох років.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Позивач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: 79019, м.Львів пл.Св.Теодора, 2/29;

Відповідач: ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, м.Львів вул.Хоткевича,34/37

Суддя І.М.Карпин