Справа № 627/1059/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - В'юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_2.

При житті ОСОБА_2 набула права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_2, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що підтверджується копією сертифікату, яка мається в матеріалах справи.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.

Факт, що позивач являється сином спадкодавця ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4 копія якого мається в матеріалах справи.

Позивач після смерті спадкодавці ОСОБА_2 з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку звертався до приватного нотаріуса Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області Гук С.Ю., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2018 №147/02-31.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_2немає, оскільки як вбачається з вищевказаної постанови приватного нотаріуса Краснокутського районного нотаріального округу Харківської області Гук С.Ю., то при перевірці в Спадковому реєстрі за 2016 -2018 р.р. після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило.

Також як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 чоловік спадкодавці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_2, до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай).

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_1, має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно ст. ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.1217, 1223, 1261 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1).

Краснокутська районна державна адміністрація Харківської області (місцезнаходження: вул. Охтирська №1, смт. Краснокутськ, Краснокутський район, Харківська область, ).

Суддя Каліберда В. А