ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко ОлегаПетровича про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про арешт, заінтересована особа: ОСОБА_4 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року, постановлену в складі судді Васильченка О.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко О.П. про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про арешт.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 54002411 та накладено арешт на все майно заявника.

Вказувала, що стягувач мав право пред'явити виконавчий лист, виданий Подільським районним судом м. Києва до 17.11.2015.

Разом з тим, державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Шемберком О.П. відкрито виконавче провадження 02.06.2017, а відтак виконавчий документ було пред'явлено до виконання порушенням визначених законом строків.

Справа № 758/10233/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1043/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Шемберко О.П. про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2017; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Шемберко О.П. про арешт майна боржника від 02.06.2017, зобов'язати державного виконавця повернути без виконання до Подільського районного суду м. Києва виконавчий лист від 03.05.2017 №758/10233/13-ц та вжити відповідні заходи по зняттю арешту, накладеного на майно боржника.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні№54002411. Скасовано постанову державного виконавця про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №54002411. Зобов'язано державного виконавця вжити відповідні заходи по зняттю арешту накладеного на майно боржника, ОСОБА_2 В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказував, що 23.05.2017 він звернувся до Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження. 02.06.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент відкриття провадження. При цьому суд застосував норми Закону в редакції, чинній на момент ухвалення рішення, тобто 06.11.2014. Вважав, що правовідносини боржника та виконавця станом на 2014 рік не виникли, а тому не регулюються Законом в редакції станом на 2014 рік.

Оскільки, на думку стягувача, на момент видачі виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження діяла норма, що передбачала строк пред'явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник стягувача просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник заявника проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03.05.2017 Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2014 (а.с. 10).

02.06.2017 постановою старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Шемберком О.П. відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа № 758/10233/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 40 350, 26 грн.(а.с. 6).

02.06.2017 постановою старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Шемберком О.П. накладено арешт на все майно боржника (а.с. 78).

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані постанови були винесені державним виконавцем з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент виникнення правовідносин).

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент виникнення правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно ч. 1 ст. 25 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Рішенням Подільского районного суду м. Києва від 06.11.2014 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача кошти в сумі 39 950, 75 грн., та судовий збір в розмірі 399, 51 грн., всього 40 350, 26 грн.

Як вбачається з виконавчого листа, що був виданий судом, вказане судове рішення набрало законної сили 17.11.2014. Строк пред'явлення до виконання один рік.

При цьому, стягувач звернувся до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження лише 23.05.2017 (а.с. 72), а державним виконавцем всупереч вимог ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент виникнення правовідносин) 02.06.2017 відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника.

Таким чином, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем був пропущений, що було підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, проте державним виконавцем даного факту не враховано, що призвело до винесення оскаржуваних постанов, які підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом застосовані норми Закону України «Про виконавче провадження», які на момент відкриття виконавчого провадження втратили чинність, зокрема, передбачений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання був змінений до трьох років, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Трирічний термін, встановлений для пред'явлення виконавчого документу до виконання передбачений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому ч. 2 вказаної статті містить положення щодо встановлення даного строку, а саме строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Аналогічну норму містить положення ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент виникнення правовідносин).

Таким чином, зазагальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Системний аналіз вказаних норм, та з урахуванням дати набрання рішенням законної сили, а саме 17.11.2014, дає підстави для висновку про те, що строк пред'явлення виконавчого листа у даній справі сплив 18.11.2015.

Застосування у даному випадку положень Закону України «Про виконавче провадження» чинного на момент отримання виконавчого листа є таким, що не відповідає вимогам Закону.

Крім того, судом надано оцінку тому факту, що стягувач не скористався правом щодо подання заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Враховуючи наведене, при встановленні обставин справи судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді