Справа № 362/3274/17 Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/80/18 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 26 25.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2017 року у справі за позовом 7 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з службового приміщення, -

встановила:

У червні 2016 року позивач звернуся до суду з вимогами про виселення відповідачів, посилаючись на те, що 26 лютого 2016 року третій особі - ОСОБА_6, який був 08.12.2014 року прийнятий на посаду начальника караулу 29 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Калинівка) 7 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (м. Васильків), рішенням житлової комісії апарату ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області було надано у користування службову квартиру АДРЕСА_2

Проте, вселитися у спірне житло ОСОБА_7 не зміг, оскільки в ньому без законних підстав проживають відповідачі - члени колишнього начальника пожежної частини № 57 (смт. Колинівка) - ОСОБА_8, звільненого з роботи за власним бажанням у грудні 1989 року, чим останні порушують їх право на користування спірним службовим приміщенням.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2017 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі службової квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення.

Не погоджуючись з даним судовим рішення, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням № 370 від 14 листопада 1977 року виконкому Васильківської районної ради народних депутатів 4 квартири у забудованому приміщенні пожежного депо по вул. Залізнична, 98 «а», в смт. Калинівка Васильківського району Київської області були віднесені до категорії службових.

Згідно наказу Управління пожежної охорони УВС Київської обласної ради народних депутатів № 95/1 від 26.10.1989 року, начальника пожежної частини № 57 (смт. Калинівка) ОСОБА_8 з 01 грудня 1989 року було звільнено за власним бажанням.

Судом також встановлено, що відповідно до змісту телеграми начальника управління пожежної охорони Київського облвиконкому № 9/3/83 від 21 квітня 1990 року на ім'я начальника ГУ ПО МВС СРСР, звільнений за власним бажанням колишній начальник ППЧ-57 ОСОБА_8 прописаний в службовій 3-х кімнатній квартирі тимчасово до 20 травня 1990 року.

Відповідно до актового запису про смерть № 64 від 29 червня 1995 року, ОСОБА_8 - чоловік, батько та дід відповідачів, помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно листів Калинівської селищної ради № 188/02-22 від 07.03.2017 року та № 216/02-22 від 20.03.2017 року, прибудинкової книги пожежного депо в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_3 з 02 березня 2006 року; ОСОБА_4 з 29 липня 2003 року; ОСОБА_5 з 27.12.1996 року, та ОСОБА_2 з 22 лютого 2002 року.

Як вбачається з листа архівного сектору Васильківської РДА № 0139-224 від 16.06.2016 року, дані щодо видачі ордеру на вселення в квартиру АДРЕСА_4, відсутні.

Відповідно до довідки № 97 від 07.06.2016 року начальника 7-ДПРЗ (м. Васильків) ГУ ДСНС України у Київській області, будівля пожежного депо, в якому розміщені службові квартири, розташоване за адресою смт. Калинівка, вул. Залізнична, 98 «а», знаходиться на балансі 7-го ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області.

Згідно витягу з наказу начальника ГУ ДСНС України у Київській області від 08.12.2014 року, третю особу - ОСОБА_6, було прийнято на службу до 29 Державної пожежно-рятувальної частини 7 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.

Відповідно до витягу з протоколу від 26.02.2016 року № 2 засідання житлової комісії апарату ГУ ДСНС України у Київській області, було задоволено рапорт начальника караулу 29-го ДПРЧ ? ДПРЗ підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_6 та надано на період трудових відносин з Головним управлінням службову квартиру АДРЕСА_5

Рішенням виконавчого комітету Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області № 18-04 від 29.03.2016 року третій особі - ОСОБА_6, було відмовлено у видачі ордера на службове житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_4, оскільки за даною адресою зареєстрована та проживає ОСОБА_2 з членами родини.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для реєстрації, вселення та проживання до теперішнього часу у спірній службовій квартирі членів родини померлого колишнього працівника пожежної частини, право користування якого на спірну службову нерухомість діяла лише до травня 1990 року, не має, та вони не входять до числа осіб, які входять до числа осіб, які не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на довідку, яку долучила до апеляційної скарги, від 21.08.2017 року № 470, що видана Калинівською селищною радою. Колегія суддів не приймає до уваги дані посилання апелянта, оскільки дана довідка не була предметом дослідження суду першої інстанції та була отримана уже після ухвалення судового рішення.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів щодо спростування висновків суду про законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення. Колегія суддів не вбачає інших підстав для скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового про задоволення позову.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Ураховуючи наведене та положення ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 6 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року (у редакції на день подачі апеляційної скарги), розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 378 грн., тобто при подачі даної апеляційної скарги ОСОБА_2 повинна була сплатила судовий збір у розмірі 1515,80 грн., проте нею було сплачено судовий збір у розмірі 704,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає доцільним стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 811,80 грн. недоплаченого судового збору, оскільки її апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2017 року- без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 811,80 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

Мельник Я.С.