КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/3166/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/651/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Гальонкіної Ю.С., по справі за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, Спеціальна школа I-II ступенів Дарницького району міста Києва про визнання права користування житловим приміщенням у гуртожитку,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, на обґрунтування якого зазначив, що з 1984 року працює у сфері освіти, із жовтня 1992 року перебуває на квартирному обліку як науково-педагогічний працівник, у вересні 2009 року на підставі рішення Дарницької районної у місті Києві ради вселився до гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2. Гуртожиток за вказаною адресою перебуває на балансі спеціальної школи № 10 Дарницького районного управління освіти.

В травні 2010 року позивач звільнився з посади керівника зразкового художнього колективу естрадного оркестру «Сувенір» у зв'язку з виходом на пенсію.

В грудні 2017 року позивач звернувся до голови Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації з проханням видати ордер на займане житлове приміщення проте отримав відмову з посиланням на відсутність правових підстав.

Зазначав, що для укладення договорів із постачальниками комунальних послуг має надати ордер або рішення суду на підтвердження права користування жилим приміщенням.

Враховуючи вищезазначене та посилаючись на ст. 47 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 127-131 ЖК України, ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків» від 05 квітня 2017 року № 1999-VІІІ, позивач просив визнати за ним право користування житловим приміщенням в квартирі НОМЕР_1, яка має статус гуртожитку, а саме кімнатою НОМЕР_2 площею 8.1 кв.м. місцями загального користування, загальною площею 21.96 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 5704.80 грн.(а.с. 3-6, 70-71)

Відповідач проти позову заперечував, зазначав, що розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 13 травня 2015 року № 71 житловий будинок, що знаходиться на території спеціальної школи І-ІІ ступенів № 10 закріплено за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» та зобов'язано управління освіти передати, а комунальне підприємство прийняти на свій баланс зазначений житловий будинок. Житлове приміщення на яке позивач просив видати ордер не є вільним, оскільки у квартирі АДРЕСА_1, яка має статус гуртожитку, зареєстрована і проживає інша особа - гр.. ОСОБА_2 З цих підстав просив в задоволенні позову відмовити.(а.с. 46-48)

Представник Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації проти позову заперечувала, зазначала, що договори на постачання комунальних послуг укладені Управлінням освіти, якому позивач сплачує за спожиті комунальні послуги.(а.с. 74-81)

Представник Спеціальної школи I-II ступенів Дарницького району міста Києва підтримав позовні вимоги.(а.с. 74-81)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, Спеціальна школа I-II ступенів Дарницького району міста Києва про визнання права користування житловим приміщенням у гуртожитку відмовлено.(а.с.82-87)

Не погодившись з рішенням районного суду, 19 липня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову і дійшов помилкового висновку про відмову в його задоволенні. (а.с.92-95)

Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, яку заявник просив залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.(а.с. 110-113)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник - адвокат ОСОБА_3 підтримали скаргу і просили її задовольнити. Представник відповідача - Бабенко Т.І. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с. 128-133)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення постійно діючої комісії з питань розгляду звернень громадян виконавчого органу Дарницької районної у місті Києві ради (Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації) від 16 вересня 2009 року протокол № 7, позивач ОСОБА_1 був поселений до гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2. Вищевказана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 37.2 кв.м., у тому числі: кімната - 18.9 кв.м.(за планом є прохідною кімнатою), кімната - 10.2 кв.м., в якій проживає гр.. ОСОБА_2 та кімната - 8.1 кв.м., яку займає позивач, кухня - 4.8 кв.м., вбиральня - 3.0 кв.м., коридор - 4.6 кв.м.(а.с.7-9, 27-29, 50-52)

Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 11 серпня 2011 року № 373 «Про закріплення майна, переданого до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації», на баланс управління освіти передано спеціальну школу № 10, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 13 травня 2015 року № 271, житловий будинок, що знаходиться на території спеціальної школи І-ІІ ступенів № 10 закріплено за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» та зобов'язано управління освіти передати, а комунальне підприємство прийняти на свій баланс зазначений житловий будинок.

В травні 2010 року позивач звільнився з посади керівника зразкового художнього колективу естрадного оркестру «Сувенір» у зв'язку з виходом на пенсію.

В грудні 2017 року позивач звернувся до голови Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації з проханням видати ордер на займане житлове приміщення проте отримав відмову з посиланням на відсутність правових підстав.

На час розгляду справи судом будинок за адресою: АДРЕСА_2 перебував на балансі Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації і фактично не був переданий на обслуговування Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Вказані обставини в суді апеляційної інстанції підтвердила представник відповідача Бабенко Т.І. Цих обставин не заперечували позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання.(а.с.136-137)

З огляду на положення частини 1 ст. 82 ЦПК України, колегія суддів визнала вказані обставини встановленими.

Згідно із частинами п'ятою та шостою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до вимог статті 128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.

Стаття 129 ЖК Української РСР передбачає, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

У пункті 10 Примірного положення (чинного на час заселення позивача у гуртожиток в 2009 році) було передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу.

Отже, ордер на жилу площу в гуртожитку може бути видано лише на вільну жилу площу за спільним рішенням адміністрації та відповідного профспілкового комітету підприємства, установи, організації, і цей ордер є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-2556цс16.

Відповідні положення містяться і в пункті 1 розділу ІІ, пункті 7 розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року № 84 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 р. за N 778/27223), за змістом яких вселення до гуртожитків проводиться власником гуртожитку або уповноваженою ним особою на підставі ордера, форма якого наведена в додатку до цього Положення, виданого відповідно до статті 129 Житлового кодексу Української РСР, з одночасним укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку.

Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв'язку з проживанням у гуртожитку.

Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку.

Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

Відповідно до рішення постійно діючої комісії з питань розгляду звернень громадян виконавчого органу Дарницької районної у місті Києві ради (Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації) від 16 вересня 2009 року протокол № 7, було доручено відділу районного управління освіти спільно з директором спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 10 в термін до 01.10.2009 року вирішити питання забезпечення гр. ОСОБА_1 ліжко-місцем в гуртожитку по АДРЕСА_2.(а.с. 7)

До суду не надано об'єктивних доказів за яких суд мав би підстави для висновку про ухвалення уповноваженим органом рішення про надання позивачу кімнати в гуртожитку.

Приміщення кімнати (8.1 кв.м.) в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2, яку фактично займає позивач ОСОБА_1 не є виділеним приміщенням гуртожитку, частина житлових приміщень вищевказаної квартири НОМЕР_1, зокрема кімната площею 18.9 кв.м., яка за планом є прохідною кімнатою, кухня - 4.8 кв.м., вбиральня - 3.0 кв.м., коридор - 4.6 кв.м., перебувають у спільному користуванні як позивача ОСОБА_1 так і іншої особи - гр. ОСОБА_2, яка проживає в кімнаті - 10.2 кв.м. цієї ж квартири.(а.с.27-29)

Відповідач в суді не заперечував проживання позивача у виділеній йому кімнаті площею 8.1 кв.м., та про виселення із зазначеної кімнати позивача ОСОБА_1 не заявляв.

З огляду на встановлені судом обставини, колегія суддів визнала неспроможними та відхилила доводи позивача про визнання за ним права користування житловим приміщенням квартири НОМЕР_1, а саме - кімнатою НОМЕР_2 та місцями загального користування квартири загальною площею 21.96 кв.м. для укладення прямих договорів із постачальниками комунальних послуг.

Враховуючи вищевказані вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 09 листопада 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова