Єдиний унікальний номер 341/1316/18
Номер провадження 2/341/607/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 листопада 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді -Юсип І.М.

секретаря -Король І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, 03.08.2018 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, і просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в його користь борг та суму втар від інфляції, 3% річних за несвоєчасне повернення суми позики, що складає 63 776 грн., - стягнути з відповідача вйого користь сплачений судовий збір.

Позивач посилається на ті обставини, що 01.09.2014 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, де він передав ОСОБА_2 кошти в сумі 35000 грн. строком до 01.05.2015 р. На неодноразову вимогу відповідачем 06.08.2015 р. було повернуто 5000 грн. Станом на час звернення з позовом до суду відповідач добровільно взяті на себе зобов»язання не виконав. Вжиті заходи досудового врегулювання жодного результату не дали, оскільки відповідач уникає будь-якого спілкування з позивачем, чим порушив права та інтереси позивача, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Позивач зазначає, що відповідач, який прострочив виконання грошового зобов»язання, крім основного боргу, зобов»заний сплатити позивачу індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, яка становить 63 776 грн. Просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі та участі позивача, а також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити з викладених в позовній заяві підстав. Не заперечує щодо винесення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 на судові засідання не з?являвся по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, поштові повідомлення повернулись із відміткою, що за зазначеною адресою не проживає. Однак як свідчить копія паспорта відповідача ОСОБА_2, який має реєстрацію в с. Набережна Галицького району (а.с.9). Зі згоди представника позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши представлені доводи позивача та його представника, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 01.09.2014 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 позику в сумі 35 000 грн. про що свідчить копія договору грошових коштів, яка міститься в матеріалах справи (а.с.10). Як вбачається зі змісту договору, ОСОБА_2 зобов?язався повернути борг позивачу до 01.05.2015 року в порядку і на умовах, передбачених цим договором, а також, сторони домовились про те, що за прострочення виконання зобов»язань за цим договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов»язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов»язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Копія договору позики грошових коштів, яка міститься в матеріалах справи (а.с.10), свідчить про те, що відповідач борг не повернув. Крім того, позивачем підтверджений факт того, що 06.08.2015 року відповідач повернув позивачу частину коштів в сумі 5000 грн.

Статтею 1049 ЦК України встановлює обов?язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку проте, що у разі прострочення виконання грошового зобов?язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно ст. 625 ЦК України.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення. Отже, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 63 776 грн. суму втрат від інфляції та 3% річних за несвоєчасно повернутий борг за договором позики.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного ст. ст. 545, 625, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст.ст. 81, 141, 247, 258, 263, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 03.04.1979р.н., паспорт: серія СС 024027, виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 05.04.1996 року, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до договору позики грошових коштів від 01.09.2014р.н. борг в розмірі 63 776 (шістдесять три тисячі сімсот сімдесять шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. витрат по справі судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Галицьким районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя:ОСОБА_4