Справа № 716/51/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
гловуючого судді Пухарєвої О.В.,
секретаря Кульки О.М.,
позивача- Литвинюка М.І.,
представника позивача- Павчука С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що є власником житлового будинку, який розташований в с.Задубрівка вул. Щербини, 10 Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку крім нього зареєстровані та проживають: дружина- Литвинюк М.М., син- Литвинюк В.А., невістка- Литвинюк Т.А., онук- Литвинюк О.В. та зареєстрований, але не проживає син- Литвинюк ОСОБА_4 більше десяти років проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у господарстві батьків його дружини. Протягом вказаного часу відповідач участі в утриманні господарства в якому він зареєстрований не приймає, також не приймає участі по оплаті житлово-комунальних послуг, не обробляє приналежну до нього земельну ділянку. Він, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном, не може реалізувати своє право на отримання субсидії через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком №10 по вул.Щербини в с. Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали позов, обгрунтували його вищенаведеним. Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 являється його сином. Протягом одинацяти років останній в його господарстві не проживає, оскільки після одруження перейшов проживати до будинку батьків дружини. Позивач зазначив, що на даний час має намір розпорядитись своїм майном та оформити субсидію, однак через реєстрацію відповідача не може цього зробити. У зв"язку із наведеним, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком, який розташований по вул. Щербини, 10 в с.Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача та його представника розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Щербини, 10 в с. Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10.08.2011 (а.с.7), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 30918005 від 10.08.2011 (а.с.8). У вказаному будинку зареєстровані його дружина - ОСОБА_5 Миколавїна, ІНФОРМАЦІЯ_2, син- Литвинюк ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, невістка- Литвинюк ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, внук- Литвинюк ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що вбачається із довідки Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (а.с.9).
З акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 19.12.2017 (а.с.10) та довідки Задубрівської сільської ради Заставніського району Чернівецької області за № 447 від 20.12.2017 (а.с.11) видно, що відповідач ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 являється сином позивача і протягом тривалого часу (більше 10 років) не проживає в будинку, що розташований в с.Задубрівка по вул. Щербини, 10 Заставнівського району Чернівецької області.
На сьогоднішній день позивач ОСОБА_1 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача ОСОБА_2 у його домоволодінні, що розташоване по вул. Щербини, 10 в с.Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області .
Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по вул. Щербини, 10 в с.Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул.Щербини, 10 с.Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області в порядку визначеному главою першою розділу п"ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 26.02.2018
Суддя О.Пухарєва