Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2018 Справа №607/1842/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованих осіб ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_3. Тернопільське районне відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про видачу обмежувального припису ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до якого просить заборонити перебувати ОСОБА_4 із ОСОБА_1, в будинку №10 по вул. Дружби бічна в смт. В. Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область; усунути ОСОБА_1, перешкоди, які чиняться зі сторони ОСОБА_4, у користуванні житловим будинком № 10 по вул. Дружби бічна в смт. В. Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, що є особистою приватною власністю ОСОБА_3 та перебуває у користуванні ОСОБА_1 відповідно до договору позички від 22 грудня 2017 року, заборонивши йому наближатися на відстань ближче 200 метрів до нього; усунути ОСОБА_1, перешкоди, які чиняться зі сторони ОСОБА_4, у користуванні, належним їй на праві приватної власності, магазином по вул. Живова, 45 в м. Тернополі, зобовязавши його на протязі 2-х днів із дня видачі обмежувального припису звільнити приміщення даного магазину від своїх речей, та заборонивши йому після цього наближатися на відстань ближче 200 метрів до нього; усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним їй на праві власності автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 413 CDI фургон малотонажний-В, 2004 року випуску, зареєстрований за нею 15.01.2015 р., д.н.з. ВО8802AT, зобовязавши ОСОБА_4 повернути їй ключі від нього та техпаспорт, а також встановити в салоні автомобіля демонтовану ним автомагнітолу; заборонити ОСОБА_4 наближатися на відстань ближче ніж 200 метрів до місця навчання ОСОБА_1 - Тернопільського національного економічного університету по вул. Львівська, 11 в м. Тернопіль; заборонити ОСОБА_4 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому ОСОБА_4 та переслідувати її. Встановити термін дії обмежувального припису строком на шість місяців.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на те, що вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, із 08 вересня 2017 року вона не має можливості проживати за даною адресою, оскільки зі сторони її брата - ОСОБА_4 вчиняється домашнє насильство - психологічне та економічне. Також, зі сторони брата ОСОБА_6 18 чи 19 вересня 2017 року вчинялось фізичне насильство, яке проявилось у спробі незаконного позбавлення її волі. Також, зазначила, що в минулому, а саме в ніч з 08 на 09 січня 2013 року, зі сторони ОСОБА_4 мало місце фізичне насильство, яке виразилось в тому, що останній в будинку № 10 по вул. Дружби бічна в смт. В. Березовиця, наніс їй удар кулаком в обличчя та спричинив перелом перенісся. На даний час, ОСОБА_4 вимагає передати належне заявнику на праві приватної власності нерухоме майно, подароване їй матірю ОСОБА_7 весною 2017 року, погрожуючи знищенням даного майна та фізичною розправою. Зокрема, 17.12.2017 р. зі сторони ОСОБА_4 було здійснено побиття її чоловіка, який приїхав з нею до будинку за місцем її реєстрації по вул. Дружби бічна, 10 в смт. В. Березовиця, щоб допомогти забрати речі, оскільки через погрози ОСОБА_4 вона не має змоги там проживати. Із даного приводу порушено кримінальне провадження, в межах якого ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт та передано його до суду. Крім того, ОСОБА_4 вчиняє щодо ОСОБА_1 морально-психологічний тиск та фізичний вплив шляхом ініціювання подання зі сторони матері ОСОБА_7, за допомогою адвоката ОСОБА_5 завідомо неправдивої заяви про нібито заволодіння подарованим нею нерухомим майном за допомогою шахрайських дій; подання зі сторони матері, за допомогою адвоката ОСОБА_5, завідомо неправдивої заяви про нібито викрадення нею 15.09.2017 р. ювелірних виробів із будинку; поданням позовів до Тернопільського районного суду про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна. Також зазначила, що ОСОБА_4 почав вимагати він неї скласти заповіт на майно, яке їй належить на його користь. Вважає, що ОСОБА_4, шляхом вчинення на неї морально-психологічного тиску та фізичного впливу, намагається відібрати у заявниці подароване їй матірю ОСОБА_7 нерухоме майно.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні подану заяву підтримали та просять її задовольнити, з підстав наведених у ній та поданих до неї доповненнях

ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису не визнали, вважають, що вона не підлягає до задоволення, оскільки обставини наведені у ній не відповідають дійсності, а ОСОБА_4 будь-якого домашнього насильства стосовно своєї сестри заявниці ОСОБА_1 не вчиняв.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що подана заява підлягає до задоволення.

Представник Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся про місце та час судового розгляду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Як вбачається із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 13.09.2017 року, а також нотаріально посвідченого договору дарування житлового будинку від 13.09.2017 року, власником житлового будинку, з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Дружби бічна,10 в смт.в.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області є ОСОБА_3.

Крім цього, ОСОБА_3 є також власником земельної ділянки площею 0,112 га кадастровий номер :02:002:0411 цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розміщена по вулиці Дружби бачна, 10 в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та нотаріально посвідченим договором дарування земельної ділянки від 13.09.2017 року.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, автомобіль марки «Mercedes-Benz 413 CDI», 2004 року випуску зареєстровано за ОСОБА_1

Будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду повідомила, що заявниця ОСОБА_1 неодноразово повідомляла їй про те, що її брат ОСОБА_4 не допускає останню до будинку по вул..Дружби бічна,10 в смт .В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, шляхом вчинення на неї психологічного та фізичного насильства, проте очевидцем таких подій не була.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що постійно проживає у спірному будинку по вул.Дружби бічна,10 в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області з 2009 року. Заперечила факт вчинення домашнього насильства стосовно її дочки ОСОБА_1 з боку її сина ОСОБА_8 Також зазначила, що заявниці зі сторони ОСОБА_4 не чиняться перешкоди в користуванні житловим будинком, автомобілем марки «Mercedes-Benz 413 CDI». Також зазначила суду, що її син ОСОБА_1 користується нежитловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: вул..Живова,45 у місті Тернополі на підставі укладеного договору оренди нерухомого майна №12/04/17 між нею та ОСОБА_4

Як вбачається із договору оренди нерухомого майна №12/04/17 від 12 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_7 (Орендодавець) та ОСОБА_4 (Орендар), орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, а саме нежитлового приміщення, площею 1515,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул..Живова,45 в місті Тернополі.

Як вбачається із договору позички від 22 грудня 2017 року, укладеного у письмовій формі між ОСОБА_3 (Позичкодавець) та ОСОБА_1 (Користувач), позичкодавець безоплатно передав користувачу, а користувач прийняв від позичкодавця житловий будинок №10, що розташований по вул..Дружби бічна в смт.Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область для користування протягом строку встановленого даним договором, з метою проживання.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

В силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов»язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об»єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв»язку особисто і через третіх осіб.

Статтею 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.

До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.

Суд проаналізувавши матеріали поданої заяви, оцінивши та дослідивши надані суду докази, вважає, що подана заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Зокрема, суду не надано доказів, щодо внесення до Єдиного державного реєстру випадків вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_1 та притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ознаками статті ст. 173-2 КУпАП . На думку суду, не заслуговують на увагу наданий у якості доказу витяг із реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000734, оскільки як вбачається із нього, підставою для внесення відповідних відомостей був конфлікт 17 грудня 2017 року, який виник між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, у ході якого ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 Також, суд зазначає, що в силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов»язків, а саме усунення перешкод у користуванні майном, що є об»єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Однак, як вбачається із поданих доказів, житловий будинок №10 по вул..Дружби бічна в смт.В.Березовиця Тернопільського району в усунення перешкод у користуванні яким просить заявниця, належить на праві приватної власності гр..ОСОБА_9 та не перебуває у приватній чи сумісній власності ОСОБА_1 Також, суду не надано доказів, які б підтверджували чинення перешкод ОСОБА_1 у користуванні заявниці зазначеним житловим будинком, належним їй автомобілем марки «Mercedes-Benz 413 CDI», нежитловим приміщенням по вул..Живова,45 у місті Тернополі, яким користується ОСОБА_4 на підставі договору оренди нерухомого майна №12/04/17 від 12 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Також, заявницею не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_4 стосовно неї у січні 2013 року, про яке вона зазначає у своїй заяві. Крім цього, суд зазначає, що як вбачається із змісту поданої заяви та наданих суду пояснень, а також матеріалів справи, в даному випадку заявником фактично оспорюються дії її брата ОСОБА_4 щодо вчинення ним перешкод у користуванні наданого їй у позичку нерухомого майна, а також належного їй нежитлового приміщення та транспортного засобу, що свідчить про спір, що у свою чергу, не є підставою для застосування обмежувального припису, виходячи із норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За таких обставин, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису, а відтак задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 263, 265, 350-1 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_3, Тернопільське районне відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Судове рішення складено та підписано суддею 05 лютого 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_10