Ухвала

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 537/4905/15-ц

провадження № 61-11408св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», яка підписана представником ОСОБА_6, на постанову апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року у складі суддів: Одринської Т. В., Кузнєцової О. Ю., Триголова В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ « Банк Фінанси та Кредит») про визнання недійсними кредитного договору № 14/AV18-07-08 від 14 липня 2008 року укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк Фінанси та Кредит», та ОСОБА_4 та договору застави автомобіля № 14/АV18-07-08 -Z від 14 липня 2008 року укладеного між тими самими сторонами, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Ю. Л. та зареєстрований в реєстрі за № 3510.

Позовна заява мотивована тим, що спірний кредитний договором за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам і волі позивача, порушує її права та законні інтереси, оскільки банком не виконано вимоги Закону про дотримання істотних умов договору, щодо надання позичальнику об'єктивної, повної та достовірної інформації, про умови кредиту під час укладення договору про надання споживчого кредиту забезпеченого заставою, які є істотними для такого виду договорів. Також, позивач зазначила що зміст спірного кредитного договору суперечить статтям 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та «Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» що затверджені Постановою правління НБУ №168 від 10 травня 2007 року.

У січні 2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі, що еквівалентна 21 094,96 доларів США згідно офіційного курсу НБУ на день платежу, а також 203 768,54 грн пені, що загалом станом на 09 грудня 2015 року становить 687 121,58 грн. Позовна заява мотивована тим, що банк надав відповідачу кредит в сумі 29 702,00 доларів США зі строком повернення до 13 липня 2015 року. Пунктом 2.3 кредитного договору визначено цільове використання кредитних коштів - придбання автомобіля TOYOTA Corolla 1.6. До кредитного договору вносились зміни та доповнення та в остаточній редакції (викладеній в додаткової угоді №4 від 07 листопада 2014 року) встановлено кінцевий строк повернення кредитних ресурсів - до 13 травня 2019 року. Банк 02 листопада 2015 року направив на адресу ОСОБА_4 вимогу про дострокове повернення кредитних ресурсів, яку остання отримала 23 листопада 2015 року, однак вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів залишились без задоволення.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» про поновлення законних прав та інтересів споживача банківських послуг та визнання кредитного договору недійсним задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір № 14/АV18-07-08 від 14 липня 2008 року укладений між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4

Визнано недійсним договір застави автомобіля № 14/АV18-07-08 -Z від 14 липня 2008 року укладений між ВАТ «БанкФінанси та Кредит» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Ю. Л. та зареєстрований в реєстрі за № 3510.

У задоволенні позову ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовлено.

При ухваленні рішення суд зробив висновок, що кредитний договір №14/AV18-07-08 від 14 липня 2008 року є укладеним під впливом омани з боку банку, що відповідно до правила статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», розцінюється як елемент нечесної підприємницької практики, використання якої, є забороненою законом, тому є недійсним.

Відмовляючи в застосуванні позовної давності до позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору, суд дійшов висновку, що кредитним договором встановлено строк його виконання до 13 травня 2019 року, тому ОСОБА_4 звернулась про захист порушених прав в межах позовної давності.

Оскільки позивачем за зустрічним позовом на підтвердження заявлених позовних вимог не було надано належних доказів щодо розміру кредитних коштів, наданих відповідачу, апеляційний суд зробив висновок про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в зв'язку з недоведеністю.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» про поновлення законних прав та інтересів споживача банківських послуг та визнання кредитного договору недійсним відмовлено. У задоволенні позову ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовлено.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, у якій просила скасувати постанову апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року в частині відмови у задоволенні її позову, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. При цьому, посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК України від дня, коли особо довідалась або могла довідатись про порушення свого права.

У березні 2018 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка підписана представником ОСОБА_6, звернулося із касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову банку, та у цій частині позов задовольнити. При цьому, посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що у всій сукупності наданих доказів достатньо, щоб зробити висновок, що ОСОБА_4 отримувала кредитні кошти у доларах США.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 537/4905/15-ц за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення законних прав та інтересів споживача банківських послуг та визнання кредитного договору недійсним та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель