АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/133/18Головуючий по 1 інстанції Романенко В.А.
Категорія: 31 Доповідач в апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.,

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5

відповідач- ОСОБА_6.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 листопада 2017 року у складі судді Романенко В.А. ,:

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 28 березня 2015 року він разом зі своїм сином ОСОБА_7 займався на спортивному майданчику на території юнацької веслувальної бази за адресою вул. Гагаріна, 5 в м.Черкаси.

Поряд зі спортивном майданчиком на території юнацької веслувальної бази знаходиться рятувальна база, на якій працює відповідач ОСОБА_6

Близько 17годин 20 хвилин він та відповідач почали боротись в присутності інших рятувальників та людей, які були в той час на базі.

Відповідач, вийшовши із внутрішньої рівноваги, зробив заборонений прийом боротьби в ноги, результатом якого став перелом кісток його правої ноги в трьох місцях зі зміщенням.

Відповідач попросив не звертатись з цього приводу до поліції, пообіцявши відшкодувати витрати на лікування переломаної ноги та всю нанесену йому майнову шкоду.

29 березня 2015 року йому було проведено оперативне лікування, в ході якого було встановлено металеві фіксатори на кістку гомілки, правої ноги, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», медичною карткою.

Він на тривалий час втратив працездатність, на 2 місяці йому рекомендована хода на милицях без навантаження на прооперовану ногу, на 2 місяці з частковим навантаженням, попереду запланована ще одна операція.

Після нанесення йому травми кожен його крок правої ноги супроводжується фізичним болем, через який, він не має можливості на повну потужність навантажити свою праву ногу, стопа якої після операційного втручання так і залишилася онімілою, оскільки пошкоджено нервове закінчення.

Згідно вироку по справі № 712/13361/15-к провадження № 1-кп/712/96/16 від 19 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду по справі № 712/13361/15-к провадження № 1-кп/793/36/17 від 1 лютого 2017 року, відповідач визнаний винним та засудженний за ст. 128 КК України з призначенням покарання у вигляді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в дохід держави п'ятнадцяти відсотків із суми заробітку щомісячно.

Внаслідок завдання відповідачем шкоди його здоров'ю він зазнав майнових втрат, до яких відносяться витрати на придбання металевих фіксаторів пластин, ряду лікарських, медичних засобів та ренгензнімку в загальній сумі 12 869 грн. 12 коп.

Крім того, відповідач зобов'язаний відшкодувати заробіток, втрачений внаслідок тимчасової втрати працездатності, за період з 28 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року та з 20 квітня 2015 року по 27 липня 2015 року, що підтверджується довідками КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» № 5182 від 8 червня 2015 року, КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» ЧМР» від 10 червня 2015 року № 247, виписка з картки амбулаторного хворого № 101503 від 9 грудня 2015 року, КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» ЧМР» від 1 грудня 2015 року № 1, розмір якої відповідно до наведеного розрахунку складає 13 103,55 грн.

З метою реабілітації травми, ним та ТОВ «Спорт-дейлі» був заключений договір від 20 квітня 2016 року про надання спортивно-оздоровчих послуг на загальну суму 600 грн. (товарний чек № чкс 8023 від 20 квітня 2016 року).

Всього майнова шкода складає 26572,67 грн.

Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано і моральну шкоду, яку він обґрунтовує фізичним болем та стражданням, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, депривацією сну, нервовим напруженням та рядом інших факторів, викликаних внаслідок травми.

Просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь майнову шкоду в сумі 26572,67 грн., моральну шкоду (у сумі, яка буде визначена висновком судово-психологічної експертизи), завдану йому внаслідок кримінального правопорушення.

Посилаючись на наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь майнову шкоду в сумі 26 572,67 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну допомогу у розмірі 12 869 грн. 12 коп., заробіток, втрачений внаслідок тимчасової втрати працездатності у розмірі 13 103 грн. 55 коп., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а всього 28 972 грн. 67 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач винними діями завдав позивачу матеріальної та моральної шкоди, розмір якої доведений належними та допустимими доказами, а тому вимоги позивача ґрунтуються на законі.

Не погоджуючись з рішенням суду в повному обсязі, ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 листопада 2017 року, ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції розглянув справу упереджено, однобоко та поспішно. Стягуючи з на користь позивача заробіток, втрачений ним внаслідок тимчасової втрати працездатності, суд не звернув увагу на те, що позивач на час заподіяння шкоди не працював, а тому таке відшкодування не передбачено законом. Крім цього, ОСОБА_5 не було надано суду жодного доказу, в якому було роз'яснено чому заклад охорони здоров'я, в якому він лікувався, відмовив йому у безоплатному лікуванні.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 1 лютого 2017 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначено покарання у вигляді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в дохід держави п'ятнадцяти відсотків із суми заробітку щомісячно.

Згідно вказаного вироку суду, встановлено, що ОСОБА_6 28 березня 2015 року, близько 17 години 00 хвилин знаходився на території КУ «ЧМКАРС» ЧМР, розташованому по вул. Гагаріна, 5 в м. Черкаси, де зі своїм знайомим ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, діючи із злочинною необережністю у вигляді злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання в результаті своїх протиправних дій суспільно-небезпечних наслідків, а саме спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5, та не бажаючи їх настання, які за обставинами події повинен був і міг передбачити, вступив з ним в боротьбу в ході якої заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої великогомілкової кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2188 від 18 листопада 2015 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2188 від 18 листопада 2015 року, у ОСОБА_5 мало місце ушкодження: закритий перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки. Вказане ушкодження виникло від дії тупого предмета, по давності виникнення може відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Закритий перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки у ОСОБА_5 міг виникнути за обставин на які він вказав в протоколі про проведення слідчого експерименту від 19 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2017 року встановлені зазначені вище обставини щодо протиправних дій відповідача ОСОБА_6 та його винність у вчиненні злочину, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 під час лікування зазнав майнових витрат, а саме:

- на придбання металевих фіксаторів пластин тритрубчатих блокуючих в кількості 2 штуки, вартістю 3518 грн. кожна, всього на суму 7040 грн., що підтверджується товарним чеком № 0215 від 30.03.2015 року;

- на придбання лікарських засобів: дексалгін 50 мг на суму 184,84грн. (фіск, чек № 0193 від 28.03.2015 р.); реосорбілакт 200 мл на суму 44,95 грн. (фіск, чек № 0210 від 28.03.2015 р.); L-лизина 15.0-0.9 на суму 196.35 (фіск. чеки №0021 від 30.03.2015 р.,№ 0013 від 29.03.2015 р.); натрія хлорид 200 мл на суму 39,84 гри. (фіск. Чеки № 0021 від 30.03.2015 р., 28.03.2015 р. № 0210), фуросомід р-р 1% 2мл. - 0,1 на суму 13,97 грн. (фіск, чек № 0210 від 28.03.2015 р.); зінацеф 50 мг - 5 фл. на суму 279,87 грн. (фіск, чек № 0061 від 29.03.2015 р.); фленокс р-р д/ин 40 - 0,5 на суму 347,51 грн. (фіск, чек № 0021 від 30.03.2015 р.): латрен р-н 05% 200-2 на суму 86,12 грн. (фіск, чек № 0021 від 30.03.2015 р.); детралекс таб. 500 мг. № 60-0,500 на суму 429,60 грн. (фіск, чеки від 08.04.2015 р. №00034, № 0001 від 23.04.2015 р.): серрата таб. 10 мг. № ЗО - 1,000 на суму 117,38 грн.(фіск. чеки від 08.04.2015 р. № 00034,- № 0001 від 23.04.2015 р.); лимфомиазот в амп. 11 мл № 5 - 0,800 на суму 227,81 грн. (фіск, чеки від 10.04.2015 р. № 00075, від 10.04.2015 р. № 0042), всього 2448,19 грн., що підтверджується копією листа лікарських призначень та фіскальними чеками аптеки;

- на придбання медичних засобів: лидоканна г/х амп. - 0.3: система (фіск, чек від 28.03.2015 р. № 0210), етил, спирт 100 мл.; пробирка активатор 3 шт.; шприц 10 мл. - 2 шт.: шприц 5 мл. 5 шт.; шприц 2 мл -5 шт; скарифікатор 5 шт.; перчатки н/с 4 шт (фіск, чек від 28.03.2015 р. № 0193), рукавички ортопедичні - 4 шт. кутасептО (хірургічний антисептик) 1.0 №1. стериліум класік (хірургічний антисептик) 0.5 №1, пластр Бетафікс 1 м.п.. плівка стерільна фіксуюча - 2 шт. шовний матеріал ПГА 3.0 2шт, шовний матеріал поліамід 3,0-2 шт, скальпель гострокінцевий 3 шт., система вакуумного дренування №1 - 1 шт (товарний чек№ Н0 2-152 від 29.03.2015 р.); система для крапельниці (фіск, чек № 0013 від 29.03.2015 р.); перчатки ортопед. ОРЕБ ЛА 5 шт.; перчатки хирург. - 5шт; септил 70% 10 мл - 2 шт., шприц 5 мл. - 10 шт. (фіскальний чек № 0061 від 29.03.2015 р.); система для крапельниці (фіск, чек № 0021 від 30.03.2015 р.). бинт н/ст. 7м* 14 см2 шт. (товарний чек№ 0215 від 30.03.2015 р.), спазмолітичні (фіск, чек від 31.03.2015 р. № 6333); бинт 2 шт., перчатки - 1шт. (фіск, чек від 31.03.2015 р. № 6359), бинт мед. ст. 7м*14 см - 4 шт. (фіск, чек від 03.04.2015 р. № 30337), офлокаін-д мазь туб. 15 г (фіскальний чек від 04.04.2015 р.). офлокаин 15 г -1.000 (фіск, чек від 08.04.2015 р. № 00034); шприц 2 мл (фіск, чек від 10.04.2015 р. № 0042); шприц 2 мл - 4 шт. бинт нестер.1,5 м. (фіск, чек від 10.04.2015 р. № 00075); ліотон 1000 гель туб. 50 мг - 1.000 (фіск.чек від 10.04.2015 р. № 30775) кальцемин адванс № 60 - 1.000, ліотон 1000 гель туб 50 мг - 1.000, живокост мазь туб. 100 мг. 1.000 (товарний чек від 15.04.2015 р. № 1112), мовекс актів - 1 уп., риб'ячий жир - 1 уп. (фіскальний чек № 167725 від 09.10.2016 р.), що підтверджується фіскальними чеками. Всього на суму: 3296,93 грн.;

- 84 грн. на рентгенплівку (рентгенографія) товарний чек № 402 від 28.04.2015 р. та товарний чек №73 від 03.12.2015 року.

Всього матеріальна шкода складає 12869,12 грн. (7040 грн. + 2448,19 грн. + 3296.93 грн. + 84 грн.).

Стягуючи вартість майнових витрат під час лікування ОСОБА_5 районний суд обґрунтовано виходив із того, що отримані позивачем тілесні ушкодження в будь-якому випадку передбачали необхідність лікування позивача та понесення ним витрат на придбання медичних препаратів на загальну суму 12 869 грн. 12 коп., що документально підтверджено наданими до суду квитанціями.

Твердження скаржника щодо ненадання позивачем жодного документу про роз'яснення відмови закладу охорони здоров'я, в якому останній лікувався, від безоплатного лікування є безпідставним та не спростовує понесені позивачем витрати на лікування. При цьому розмір понесених витрат скаржником не оспорюється.

Також, внаслідок отриманих травм ОСОБА_5 в період з 28 березня 2015 року по 27 липня 2015 року перебував на лікуванні, що підтверджується довідками КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» № 5182 від 8 червня 2015 року, та КНП «Черкаська міська поліклініка» ЧМР» від 10 червня 2015 року № 247, випискою з амбулаторного хворого № 101503 від 9 грудня 2015 року КНП «Перша Черкаська міська поліклініка» ЧМР» від 1 грудня 2015 року № 1.

Оскільки втрата працездатності за вказаний період підтверджена відповідними довідками лікувального закладу та випискою з картки амбулаторного хворого, тому колегія суддів вважає вірним висновок суду щодо зобов'язання відповідача відшкодувати позивачу заробіток, втрачений внаслідок втрати працездатності у цей періад.

При цьому колегія суддів не погоджується із наведеним судом розрахунком втраченого заробітку позивача, розмір якого за період з 28 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року та з 21 квітня 2015 року по 27 липня 2015 року визначено судом в сумі 13 103 грн. 55 коп., оскільки в цій частині судом неправильно застосовано норму матеріального права.

Зокрема, суд застосував частину 3 ст. 1197 ЦК України, яка передбачає якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості, оскільки дана норма застосовується при визначенні заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором.

Оскільки позивач в момент завдання шкоди не працював, то в цій частині до спірних правовідносин застосуванню підлягає ч.2 ст.1195 ЦК України, відповідно до якої у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що в період втрати працездатності з 28 березня по 27 липня 2015 року мінімальна заробітна плата становила 1218 грн., то до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає за визначений судом період розмір відшкодування у сумі 4715 грн.33 коп.

З огляду на це у вказаній частині рішення суду підлягає зміні.

За наведених обставин доводи скарги з приводу того, що ОСОБА_5 на момент отримання ним тілесного ушкодження не працював та не отримував заробітної плати (доходу), а тому на таке відшкодування не має права зводяться до невірного трактування норм матеріального права.

Вірним є також і висновок суду щодо часткового задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн., яку ОСОБА_6 заподіяв винними діями відповідачу, яку суд визначив у розмірі, що відповідає принципам розумності та пропорційності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення підлягає зміні в частині визначення розміру відшкодування позивачу заробітку (доходу) втраченого ним внаслідок втрати загальної працездатності, що підлягає стягненню з відповідача з 13 103 грн.55 коп. до 4 715 грн.33 коп.

В решті рвшення суду є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 листопада 2017 року задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 листопада 2017 року змінити.

Зменшити визначений судом розмір заробітку, втраченого внаслідок тимчасової втрати працездатності ОСОБА_5, який підлягає стягненню на його користь з ОСОБА_6 з 13 103 грн. 55 коп. до 4 715 грн.33 коп.

В решті рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 листопада 2017 року у даній справі залишити без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.І.Гончар

Ю.В.Сіренко

В.І.Ювшин

Повний текст постанови складений 7 лютого 2018 року