РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом 221/6159/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просив визнати майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки загальною площею 0,1800га, розташованої АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та виділити йому та відповідачу по 1/2 частині вказаного майна.

08.02.2018р. позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив визнати автомобіль Lancia Ypsilon, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя, при цьому залишити його у власності відповідача, яку зобов'язати виплатити їй 50% вартості автомобіля.

01 листопада 2018 року від позивача надійшла заява, у якій він просив вимогу про визнання майна у вигляді автомобілю Lancia Ypsilon, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 спільною власністю подружжя та його розділ залишити без розгляду.

01 листопада 2018 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання автомобілю Lancia Ypsilon, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 спільною власністю подружжя та його розділ - залишені без розгляду.

01.11.2018 року всудове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву, в який просить справу розглянути без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 72).

Відповідачка ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання (а.с. 71), у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України здійснює заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 03.08.1996 року уклали шлюб (а.с. 7).

Згідно договору купівлі - продажу від 27.07.2011 року ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0, 1800 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, б/н, призначену для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд (а.с.8).

02.02.2012 року на підставі вказаного договору купівлі - продажу від 27.07.2011 року відповідачкою ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку отримано державний акт серії про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

Судом також встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 21.11.2012 року відповідачу ОСОБА_2 належить житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01.08.2018 року ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 на час проведення експертизи складає 208296 гривень (а.с. 59-67).

Постановою Верховної Ради України від 11.12.2014 року Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VIII "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області" с. Лебединське Новоазовського району передано до Волноваському району Донецької області.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на прав спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 63 Сімейного Кодексу визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленості між ними.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Частиною першою ст. 70 Сімейного Кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленості між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Сімейного Кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділку майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства та встановлених у судовому засіданні обставин суд доходить висновку, що вищевказане нерухоме майно у виді житлового будинку та земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, придбано відповідачем ОСОБА_2 під перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1, а отже є спільною сумісною власністю їх подружжя.

За таких обставин позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 57,60,69-72 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-265, 280-284 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 Донецької області, земельної ділянки загальною площею 0,1800га, розташованої по АДРЕСА_1 Донецької області спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 Донецької області загальною площею 0,1800га.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 Донецької області загальною площею 0,1800га.

Повний текст рішення складений 09 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук