№479/797/18
№2/479/360/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2018 року смт.Криве ОСОБА_1

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

В складі: головуючого судді Репушевської О.В.

за участі секретаря судового засідання Штуфри А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве ОСОБА_1, в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/797/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку площею 3,2761 га, кадастровий номер: :03:000:0293, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району та житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область Кривоозерський район с.Криве Озеро ОСОБА_1, будинок №230, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 31 січня 2006 року.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач письмовим клопотанням просив розглянути справу без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

За положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31 січня 2006 року померла ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-ФП №024507, виданого виконавчим комітетом Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 01 лютого 2006 року(а.с.7).

Згідно даних довідки Кривоозерської сільської ради №1124 від 23 березня 2018 року останнім постійним місцем проживання ОСОБА_4 було с.Криве ОСОБА_1 вул.Горького, 230 Кривоозерського району Миколаївської області, на час відкриття спадщини разом із нею постійно проживав її син ОСОБА_2О, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,2761 га, кадастровий номер: :03:000:0293, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району належної на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_4, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії МК №073239 виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 28 жовтня 2004 року (а.с.11) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 11 травня 2018 року (а.с.12-14) та житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область Кривоозерський район с.Криве Озеро ОСОБА_1, будинок №230,

Позивач є спадкоємцем першої черги на вказане спадкове майно як син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ФП №283474, виданим Кривоозерським районним відділом загсу Миколаївської області 12 січня 1993 року (а.с.6).

Відповідно до довідки Кривоозерської державної нотаріальної контори №1764/01-16 від 24 жовтня 2018 року, (а.с.52) спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, із заявами про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався. Позивач прийняв спадщину у порядку, визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України. Крім нього спадкоємцем першої черги є його брат - син спадкодавця - ОСОБА_3.

Інший спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_4 - відповідач по справі визнав позов та не заперечував проти визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 3,2761 га, кадастровий номер: :03:000:0293, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району та житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область Кривоозерський район с.Криве Озеро ОСОБА_1, будинок №230, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 31 січня 2006 року.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В оформленні спадкових прав на земельну ділянку у нотаріальному порядку позивачу відмовлено (а.с.17), так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на землю.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №230 по вулиці Горького в с.Криве Озеро Друге Кривоозерського району Миколаївської області, виготовленого Дочірнім підприємством "Еверест" 05 квітня 2018 року (а.с. 28-33), спадковий житловий будинок побудований в 1970 році.

Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

У 1970 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок.

Пункт 2 ОСОБА_5 від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та ОСОБА_5 від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого ОСОБА_5 Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року.

Відповідно до приписів п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1970 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

Отже судом встановлено, що будинок №230 по вулиці Горького в с.Криве Озеро Друге Миколаївської області не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті ОСОБА_4 як об'єкт права власності - нерухоме майно.

Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, дане право ніким не оспорюється, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 не має, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 258-259, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 3,2761 га, кадастровий номер: :03:000:0293, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району та житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область Кривоозерський район с.Криве Озеро ОСОБА_1, будинок №230, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 31 січня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail:

Суддя :