Головуючий у 1 інстанції Капітонов В.І.
Категорія 50 Доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Биліни Т.І.,

Принцевської В.П.,

секретар Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 серпня 2018 року, ухвалене в м. Селидове Донецької області (повний текст рішення складено 08 серпня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява вмотивована тим, що на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 07 серпня 2012 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку. Судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 06 березня 2018 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку. Всього розмір утримуваних з нього аліментів складає 1/2 частину його заробітку, а у зв'язку з необхідністю утримувати його нинішню сім'ю у нього немає можливості сплачувати такий розмір аліментів. Просив зменшити розмір утримуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 з 1/4 до 1/3 частини його заробітку та на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 з 1/4 до 1/3 частини його заробітку.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06 серпня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про відсутність доказів на підтвердження зміни його матеріального та сімейного стану, які б були підставою для зменшення розміру аліментів, не відповідають дійсності. Зазначає, що 25 січня 2017 року у нього від другого шлюбу народилася донька, дружина не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно, його витрати значно збільшилися. Також, окрім аліментів, він матеріально допомагає відповідачу ОСОБА_4 у вихованні сина.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення, згідно зі ст.264 ЦПК України, суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими ґрунтувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розділити між сторонами судові витрати та інше.

Проте рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено підстав для зменшення розміру аліментів.

Однак з висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 статті 182 СК України).

Судом об'єктивно встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 07 серпня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2012 року та до повноліття дитини.

Судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 06 березня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2018 року та до повноліття дитини.

Частиною 1 статті 170 ЦПК України встановлено, що судовий наказ про стягнення аліментів оскарженню не підлягає. Згідно з ч.7 статті 170 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. П.4 ч.1 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, у відповідача не було можливості заперечувати проти видання наказу від 06.03.2018 року про стягнення з нього аліментів на утримання молодшої дитини в розмірі ? частини його доходу, або оскаржувати його.

Тому 18.04.2018 року він звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, посилаючись на зміну його сімейного і матеріального стану.

Але при вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд першої інстанції не врахував такі обставини, а помилково послався на те, що з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів матеріальний та сімейний стан платника не змінився, і прийшов до висновку, що позивачем не доведено підстав для зменшення розміру аліментів, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось з них.

Зі справи вбачається, що з часу стягнення аліментів на користь відповідачів змінився сімейний стан позивача, а також змінився і його матеріальний стан, оскільки позивач належно підтвердив, що на даний час зобов'язаний утримувати не одного, а двох малолітніх дітей, та непрацездатну дружину (а.с.2,3, 57).

Не має значення факт, що позивач проживає однією сім'єю з відповідачем ОСОБА_3, та аліменти на її користь фактично залишаються в сім`ї позивача, який суд наводив у рішенні в обґрунтування відмови в позові, оскільки це не змінює обов'язку позивача утримувати молодшу дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Отже, неможливо не погодитися із доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції незаконно не врахував такі обставини, які є умовами зменшення розміру аліментів у відповідності до положень частини 1 статті 192 СК України. Крім того, після припинення існування таких обставин, стягувачі аліментів - відповідачі по справі - не позбавлені права ставити питання про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають викладеним у рішенні обставинам справи, і суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

Тому на підставі статті 376 ЦПК України рішення Селидівського міського суду від 06 серпня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача про зменшення розміру аліментів на користь відповідачів з ? частини його заробітку до 1/6 частини кожній, і відповідно, про відкликання попереднього виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06 серпня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 з 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісяця на 1/6 частину всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісяця на 1/6 частину всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Селидовським міським судом Донецької області від 07.08.2012 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісяця - відкликати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 07 листопада 2018 року.

Судді Є.Є. Мальцева

Т.І. Биліна

В.П. Принцевська