Справа № 182/5346/18
Провадження № 2/0182/2849/2018
09.11.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.
сторони по справі:
третя особа ОСОБА_5 (іпн - НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).
третя особа ОСОБА_6 (іпн НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3).
третя особа Служба у справах дітей Нікопольської міської ради (код ЄДРПОУ - 37338391, адреса: м.Нікополь, вул. Електрометалургів, 17/1).
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.
Заяви по суті справи:
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй та її членам родини на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У належній квартирі зареєстровані: вона, її чоловік ОСОБА_4, її донька ОСОБА_5 та її онуки. Також у даній квартирі зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3. Відповідачі ніколи не проживали у вищезазначеній квартирі.
Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим квартирою 84 в будинку 160 по вул..Шевченка в м.Нікополі.
Треті особи кожен окремо подали заяви про визнання позову (а.с.56,67,78).
Відповідачі відзив на позов до суду не подавали.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 10.08.2018 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
Власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.2000 року (а.с. 12,40).
У належній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Також в даній квартирі зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, довідкою ОСББ «Шевченко-160» від 05.07.2018 року (а.с.13).
Згідно акту ОСББ «Шевченко-160» від 05.07.2018 року відповідачі зареєстровані у квартирі, але не мешкають там з 2006 року (а.с. 14).
Згідно довідки виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 09.08.2018 року ОСОБА_2, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31).
Згідно довідки виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 09.08.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 не значиться (а.с.29).
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки єдиним способом захисту цивільного права - права на користування, володіння та розпорядження своїм майном на власний розсуд є визнання останнього таким, що втратила право користуватись житловим приміщення, яке належить позивачу на праві приватної власності.
Щодо позовних вимог в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, то вони не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_3 зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 не значиться.
Керуючись ст. 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 264-265, 267-268, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 09.11.2018 року.
Суддя: ОСОБА_9