Справа № 591/2172/17
Провадження № 2/591/164/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу № 591/2172/17, провадження № 2/591/164/18 за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», за участю сторін, представника позивача ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири за адресою АДРЕСА_1. Відповідачі - власники квартири НОМЕР_4 в цьому ж будинку, що розташована поверхом вище. 03.11.2016 року сталося залиття квартири позивача. Комісія з ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» встановила, що причиною залиття стала недбалість мешканців квартири НОМЕР_4, про що складено акт від 07.11.2016 р. Позивачу були завдані збитки на загальну суму 9 178 грн. 00 коп. Вартість послуг за складання звіту оцінювача складає 1 500 грн. Вважає, що з вини відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 9 178 грн. 00 коп. та моральну шкоду, яку вона оцінює у 1 500 грн., яку просить стягнути з відповідачів, а також стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 640 грн. та витрати на проведення експертної оцінки в сумі 1 500 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Вважав, що доказами вини відповідача в залитті її квартири, є складений обслуговуючою організацією акт, а доказом розміру матеріальної шкоди є звіт про оцінку майна.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні поти задоволення позову заперечували, не визнали факту залиття ними з їхньої вини квартири позивача, вважали, що позивачем не доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідачів, і просили відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи при вирішені спору покладався на розсуд суду, пояснив, що комісією, до складу якої входили працівники ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», не було зазначено в акті конкретної причини, з якої сталося залиття, проте вказано, що залиття сталося через недбалість мешканців квартири НОМЕР_4. З яких підстав було зроблено членами комісії такий висновок, представник третьої особи пояснити не може.

Відповідач ОСОБА_5, допитана в якості свідка, пояснила суду, що 03.11.2016 року в нічний час до них в квартиру прийшов позивач та повідомив, що нібито з квартири відповідачів його кватиру заливає водою, що вода витікає з електричних розеток та зі стелі, на що вона, у свою чергу, пояснила позивачу, що в їхній квартирі все сухо і позивачеві дозволили разом з відповідачами пройти по приміщенням їхньої квартири та оглянути їх на предмет протікання води. Проте, жодних слідів протікання води або ж прориву труб водопроводу позивач не знайшов, все було сухо. В подальшому через три дні після цього приходили працівники з ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» - майстер та слюсар, провели обстеження в квартирі відповідачів, а саме: санвузол і труби, але також нічого не знайшли, що могло б свідчити про можливі причини затоплення. При ній акт про залиття не складався.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення сторін, свідка, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.19 зворот).

Відповідачі - співвласники квартири НОМЕР_4 в цьому ж будинку, що розташована поверхом вище, і цей факт не оспорюється іншою стороною.

Як вбачається з акту комісії у складі майстра ОСОБА_8 та слюсаря-сантехніка ТОВ «Сумитехнобудсервіс» ОСОБА_9 від 07.11.2016 р. в присутності мешканця квартири НОМЕР_5 ОСОБА_10 проведено обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_2 після залиття водою, яке сталося 03.11.2016 року. Встановлено, що в результаті затоплення в цій квартирі залиті: коридор - стеля 2,0 кв.м водоемульсійна фарба, спальня - стеля 1 кв. м, стіна 2 кв.м водоемульсійна фарба, стіна - шпалери; зал - стеля 1 кв.м водоемульсійна фарба, стіни 2 кв.м шпалери; пошкоджений електровимикач - залитий водою. Комісія вважає, що затоплення квартири виникло через необачність мешканців квартири НОМЕР_4 даного будинку (а.с.7).

Як вбачається з наданого позивачем звіту про оцінку майна від 09.12.2016 року, вартість прямих збитків, завданих трьохкімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1, станом на дату оцінки складає 9 178 грн. (а.с.8-28).

На підтвердження проведення оплати послуг щодо складання звіту про оцінку майна позивачем надано ксерокопію акту приймання-передачі послуг від 03.12.2016 р., згідно з яким замовник сплатив за надані послуги 1 500 грн. (а.с.31 - зворот).

З наданої представником третьої особи копії сторінок журналу обліку вхідних звернень до ОДС вбачається, що 05.11.2016 року о 09-59 год. було прийнято заявку від мешканців АДРЕСА_3: залиття стелі, залу, спальні, на момент виїзду протікання припинилося (а.с.71).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 89 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні встановлено факт залиття квартири позивача, що підтверджується актом комісії. Проте, вина відповідачів у завданні шкоди позивачу не доведена жодним доказом. З акту залиття вбачається, що не встановлювалася причина залиття, а лише зазначено про необачність мешканців квартири НОМЕР_4. Як встановлено в судовому засіданні, члени комісії, які підписали акт, обстежували квартиру відповідачів, проте, не виявили жодних причин, що могли б призвести до залиття квартири позивача. Як пояснив суду представник ТОВ «Сумитехнобудсервіс», дійсно в акті не зазначено, які саме несправності або пошкодження виявили члени комісії в квартирі відповідачів, а тому невідомо, на підставі яких фактичних даних було зроблено висновок щодо необачності мешканців, зазначений в акті залиття. Тому суд критично ставиться до вказаного доказу, вважає, що зазначення в акті такої причини як необачність мешканців, є лише припущенням членів комісії, та не ґрунтується на доказах.

Крім того, з показів свідка ОСОБА_5, а також самого позивача ОСОБА_1, наданих суду, вбачається, що позивач в момент залиття його квартири був допущений до квартири відповідачів та особисто оглянув приміщення санвузлу, кухні, а також труби водопроводу та опалення, і не знайшов видимої причини залиття його квартири. Позивач висловив лише припущення, що можливою причиною залиття було пошкодження труб системи опалення в квартирі відповідачів, оскільки. Як йому здалося, в одному місці, де проходять ці труби по підлозі у санвузлі, було видно декілька крапель води. Сам позивач не зміг пояснити суду, чи був то конденсат системи, чи порив труби, оскільки видимих пошкоджень не було видно, а підлога в квартирі відповідачів була сухою.

Беручи до уваги ці пояснення, в сукупності з іншими доказами, враховуючи обсяг пошкоджень від залиття в квартирі позивача, зазначений в акті комісії, суд вважає, що вина відповідачів у залитті квартири та завданні шкоди позивачу не знайшла свого підтвердження, адже дійсна причина аварійної ситуації та злиття квартири позивача не встановлена, а висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою за наявності її вини.

Таким чином, на думку суду, позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх вимог, не довів, що саме винними діями відповідачів йому завдано матеріальну та моральну шкоду у зазначеному розмірі, а тому необхідно відмовити позивачу у задоволенні його вимог за необґрунтованістю у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце мешкання АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце мешкання АДРЕСА_5 РНОКПП невідомий), ОСОБА_3 місце мешкання АДРЕСА_5 РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (місце мешкання АДРЕСА_5 РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 місце мешкання АДРЕСА_5 НОМЕР_6), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 26 лютого 2018 року.

Суддя