Справа № 314/1787/18
Провадження № 2/314/901/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.10.2018 року м. Вільнянськ

Справа № 314/1787/18;

провадження № 2/314/901/2018;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ);

-відповідач ОСОБА_2;

-відповідач ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

Стислий виклад позицій сторін.

Представник позивача звернулася до суду 25.04.2018 року з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 117012,21 гривень. Позовні вимоги мотивувала тим, що 30.11.2009 року, на автодорозі Вільнянськ-Беккерово в селі Яковлеве Вільнянського району Запорізької області з вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем «ГАЗ-3110», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, при цьому, вказаний автомобіль на праві власності належав ОСОБА_3 В матеріалах справи відсутні докази на підставі яких ОСОБА_2 керував транспортним засобом ГАЗ-3110» державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, у зв'язку з чим останній, як власник автомобілю повинен нести відповідальність згідно ст. 1187 ЦК України. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди загинув ОСОБА_4 та був пошкоджений автомобіль «Хюндай-Н1», державний номер НОМЕР_2, який на праві власності належав загиблому ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 залишилися спадкоємці: батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6; його дружина - ОСОБА_7 та двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Вина ОСОБА_2 у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.07.2011 року (справа № 1-0805-24/11), відповідно до якого ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Шкода спричинена даною дорожньо-транспортною пригодою винуватцем ДТП ОСОБА_2 особисто не відшкодована потерпілим. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.05.2014 року стягнуто на користь потерпілих по 2550,00 грн. моральної шкоди та 10200,00 грн. кожному за шкоду заподіяну життю потерпілого. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону позивач МТСБУ на протязі з 2012 року по 2015 рік здійснило виплату відшкодування витрат потерпілим особам на загальну суму, що складає 117012,21 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями. Посилаючись на викладене та на п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 117012,21 гривень та судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Заперечень на позов від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не надійшло.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник позивача надала свою згоду на заочний розгляд справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання.

24.09.2018 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд

встановив

30.11.2009 року, на автодорозі Вільнянськ-Беккерово в селі Яковлеве Вільнянського району Запорізької області з вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем «ГАЗ-3110», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, при цьому, вказаний автомобіль на праві власності належав ОСОБА_3 В матеріалах справи відсутні докази на підставі яких ОСОБА_2 керував транспортним засобом ГАЗ-3110» державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, у зв'язку з чим останній, як власник автомобілю повинен нести відповідальність згідно ст. 1187 ЦК України. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди загинув ОСОБА_4 та був пошкоджений автомобіль «Хюндай-Н1», державний номер НОМЕР_2, який на праві власності належав загиблому ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 залишилися спадкоємці: батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6; його дружина - ОСОБА_7 та двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Вина ОСОБА_2 у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.07.2011 року (справа № 1-0805-24/11), відповідно до якого ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Шкода спричинена даною дорожньо-транспортною пригодою винуватцем ДТП ОСОБА_2 особисто не відшкодована потерпілим. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.05.2014 року стягнуто на користь потерпілих по 2550,00 грн. моральної шкоди та 10200,00 грн. кожному за шкоду заподіяну життю потерпілого. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону позивач МТСБУ на протязі з 2012 року по 2015 рік здійснило виплату відшкодування витрат потерпілим особам на загальну суму, що складає 117012,21 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в пп. а, п. 41.1 ст. 41 встановлений обов'язок ОСОБА_10 (транспортного) страхового бюро України відшкодувати шкоду завдану транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, в разі якщо інша особа неправомірно заволоділа транспортним засобом, власник якого не здійснював належної охорони транспортного засобу, залишив незакритими двері автомобіля, був недбалим по утриманню автомобіля, тощо, то шкода відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Так, станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачі не мали чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону позивач МТСБУ на протязі з 2012 року по 2015 рік здійснило виплату відшкодування витрат потерпілим особам на загальну суму, що складає 117012,21 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Отже, після відшкодування шкоди у визначеному законом розмірі ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України отримує право зворотної вимоги до винних у її заподіянні осіб, крім випадків передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В матеріалах справи містяться докази, надані ОСОБА_1 (транспортним) страховим бюро України, які свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.11.2009 року та в результаті якої загинув ОСОБА_4 та був пошкоджений автомобіль «Хюндай-Н1», державний номер НОМЕР_2, у звязку з чим завдано матеріальну та моральну шкоду на загальну суму у розмірі 117012,21 гривень.

Відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України сплатило розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до товарознавчої експертизи № 25 від 19.04.2010 року, зо становить 69180,00 грн. та розмір шкоди завданої життю та здоровю, що згідно квитанцій склало 28696,26 грн.

В свою чергу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказані обставини не спростовані, відзив на позов до суду не подано, поліс страхування або доказів сплати боргу та наявності підстав звільнення від сплати відшкодування на користь ОСОБА_10 (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надано.

Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_10 (транспортного) страхового бюро України стягнувши солідарно з відповідачів вказану шкоду. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.

Судові витрати.

Відповідно дост. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів.

На підстав викладеного, керуючись ст. 11, ч. 1 ст. 1166, ст. 1187, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4, ст.ст. 12, 13, 76, 81, ст. 141, ст. 263, ст. 265, 280-284 ЦПК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

1.Цивільний позов задовольнити.

2.Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії СВ № 237726 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.09.2000 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_3 (дата народження в матеріалах справи відсутня, дані паспорта та ідентифікаційного номеру в матеріалах справи відсутні, остання відома адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_10 (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02154, місто Київ, Русанівський бульвар, 8, поточний рахунок № 871, ВАТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ) матеріальну шкоду у розмірі 117012 (сто сімнадцять тисяч дванадцять) гривень 21 копійку.

3.Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії СВ № 237726 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.09.2000 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_3 (дата народження в матеріалах справи відсутня, дані паспорта та ідентифікаційного номеру в матеріалах справи відсутні, остання відома адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_10 (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02154, місто Київ, Русанівський бульвар, 8, поточний рахунок № 871, ВАТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ) судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 05.11.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1 (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), адреса: 02154, місто Київ, Русанівський бульвар, 8, поточний рахунок № 871, ВАТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серії СВ № 237726 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.09.2000 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3, дата народження в матеріалах справи відсутня, дані паспорта та ідентифікаційного номеру в матеріалах справи відсутні, остання відома адреса: АДРЕСА_1.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

05.11.2018