Справа №487/5281/16-ц 31.01.2018
Справа №487/5281/16-ц
Провадження №22-ц/784/128/18 Головуючий у суді першої інстанції: Біцюк А.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про стягнення майнової та моральної шкоди ,-

у с т а н о в и л а:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Позивач зазначав, що він є власником земельної ділянки на території АДРЕСА_1, на якій розташований дачний будинок. В березні 2015 року вказаний будинок було відключено від електропостачання, через що певний час не працював холодильник, в якому знаходилось 42 кг м'яса свинини вартістю 80 грн. за 1 кг., 3 кг 600 гр сала вартістю 40 грн. за 1 кг., 9 кг. риби карася вартістю 25 грн. за 1 кг., 5 кг. 400 гр. риби товстолоба вартістю 40 грн. за 1 кг., 4 кг. щуки вартістю 65 грн. за 1 кг., 2 кг. ковбаси домашньої вартістю 120 грн. за 1 кг., також сальтисон, кров'яна ковбаса, масло вершкове, заморожені овочі та фрукти, внаслідок чого зазначені продукти зіпсувалися.

Посилаючись на протиправне відключення споживача від постачання електроенергії та заподіяння тим самим останньому матеріальних збитків в розмірі вартості зіпсованих продуктів харчування на суму 5000 грн. і моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 10000 грн., ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача вказані суми в рахунок компенсації матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням того ж суду від 6 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2560 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та задовольнити позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не надано суду докази нанесення йому шкоди з вини відповідача.

Проте з таким висновком в повній мірі погодитись не можна, оскільки він не відповідає процесуальному закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 4 жовтня 2008 року був прийнятий в члени АДРЕСА_1 та йому належить дачна ділянка НОМЕР_1 на території товариства розміром 40,0 кв. АДРЕСА_2 є юридичною особою з організаційно-правовою формою обслуговуючий кооператив, який діє на підставі модельного статуту (а.с. 17-18).

Відповідно до листа Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» №10-08/1199 від 12 грудня 2012 року Садове товариство «Зайчевське» є споживачем електроенергії на підставі Договору про постачання електричної енергії № 40/150 від 23 листопада 2007 року, має власну електромережу і розподільчі пристрої. Взаємовідносини між членами садового товариства і його керівництвом, в тому числі розрахунки за спожиту електроенергію, приєднання та відключення від електромереж товариства та інші питання про енергопостачання окремих його членів регулюються Статутом товариства або вирішуються згідно чинного законодавства на зборах всіх членів або представників членів об'єднання.

Позивач ОСОБА_4 є абонентом послуг електропостачання на території дачної ділянки НОМЕР_1 СТ «Зайчевське» і зобов'язаний відповідно до Статуту товариства виконувати умови договору про надання цих послуг щодо їх оплати (а.с. 68-70).

Наведене відповідає положенням Закону України «Про об'єднання громадян», який діяв на час реєстрації Статуту СТ «Зайчевське».

Із змісту позовної заяви та доданих письмових доказів вбачається, що рішення про відключення дачного будинку позивача від електромережі приймало СТ "Зачевське" та безпосередньо його здійснював електрик вказаного товариства (ОСОБА_6 - рос.) (а.с.8-11)

Таким чином спірні правовідносини стосовно припинення постачання електричної енергії позивачу за місцем знаходження належного йому дачного будинку в СТ «Зайчевське» виникли між позивачем, як членом вказаного садового товариства та, власне, вказаним товариством, як юридичною особою.

Частиною 1 статті 1172 встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 42, 48 ЦПК України, у справах позовного провадження є сторони - позивач та відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Проте, згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз'яснює у випадках необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Нормами ч.ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України також встановлено що, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Таким чином, в разі пред'явлення позову до неналежного позивача, порядок його заміни належним відповідачем визначений процесуальним законом, в зв'язку з чим, суд зобов'язаний надати позивачу відповідні роз'яснення щодо його прав.

В той же час, районний суд не звернув уваги на вказані положення матеріального та процесуального закону, не визначив дійсний зміст спірних правовідносин та його учасників, вдався до оцінки наданих сторонами доказів та вирішив спір по суті, не застосувавши наведені положення процесуального закону щодо роз'яснення позивачу його право звернення до суду з клопотанням про притягнення співвідповідача чи заміну первісного відповідача та наслідки вказаних процесуальних дій.

За вказаних обставин, районний суд помилково відмовив в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, тоді як така відмова має ґрунтуватись на іншій правовій підставі, а саме на тому, що позовні вимоги заявлені до неналежного позивача. Тоді як остаточний висновок суду, щодо необхідності відмови в задоволенні позову- є вірним.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України в мотивувальній його частині, підлягає зміні щодо наведеного судом вказаного правового обґрунтування відмови в задоволенні позову, тоді як остаточний висновок суду стосовно відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди підлягає залишенню без змін.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що саме через неправомірні дії голови правління СТ «Зайчевське» ОСОБА_5 позивачу спричинено майнову та моральну шкоду, не можна прийняти до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на наведених вимогах матеріального закону щодо відшкодування шкоди завданої працівниками юридичних осіб, а також процесуальному закону, яким не передбачено учасника справи в якості сторони в статусі посадової особи.

З урахуванням складності справи, часу витраченого на її розгляд, а також враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, стосовно покладання на сторони витрат пов'язаних із судовим збором в розмірі пропорційно задоволених вимог, витрати представника відповідача на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до наданої квитанції, підлягає стягненню з позивача на користь відповідача в розмірі 700 грн. (а.с. 155-156).

Керуючись ст. ст. 367, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 листопада 2017 року змінити в частині правового обгрунтування.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 700 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту, який буде складено через п'ять днів.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова