ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м. Херсон

справа № 653/1096/18

провадження № 22-ц/819/264/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Вейтас І.В.,
Приходько Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Венглєвської Н.Б. від 26 липня 2018 року у справі позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 05 січня 2018 року о 10 годині 40 хвилин у м. Генічеськ по вул. Гоголя біля будинку №169 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному йому автомобілю «GEELY MR-7151A» державний номер НОМЕР_1 було завдано механічних пошкоджень, що підтверджується Довідкою Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області від 09.01.2018 року про наявність ДТП від 05.01.2018 року. Винним у скоєнні ДТП, відповідно до постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 14.02.2018 року у справі №653/101/18, визнано ОСОБА_4 Шкода, яка була завдана йому в результаті пошкодження автомобіля під час ДТП (фактична шкода) становить 23 022,35 грн. та складається з: вартості ремонтних кузовних робіт в сумі 11 140,00 грн.; вартості ремонтних робіт на суму 1 010,00 грн.; вартості матеріалів на суму 9 855,00 грн.; вартості пересилки запчастин в сумі 375,36 грн.; вартості транспортування пошкодженого автомобіля в м. Мелітополь для проведення кузовних робіт на суму 641,99 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована страховою компанією «ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка сплатила на його користь страхове відшкодування в розмірі 9 899,36 грн. Оскільки страховиком не в повному обсязі відшкодовано понесенні фактичні витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4, як з винної особи, на його користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в сумі 13 122,99 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., яку йому було завдано моральними стражданнями та перенесеним нервовим стресом в результаті скоєння ДТП.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 13 122,99 грн. та в рахунок завданої моральної шкоди - 5 000,00 грн., а всього 18 122,99 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Справа передана до Херсонського апеляційного суду Апеляційним судом Херсонської області відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017року №452/2017 та положень частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок винних дій відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 23 022,35 грн., які фактично було витрачено на ремонт автомобіля, тому з відповідача, як з винної особи, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 13 122,99 грн., що передбачено ст.1194 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом першої інстанції, що 05 січня 2018 року о 10 годині 40 хвилин у м. Генічеськ по вул. Гоголя біля будинку №169 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному ОСОБА_5 автомобілю «GEELY MR-7151A» державний номер НОМЕР_1 було завдано механічних пошкоджень, що підтверджується Довідкою Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області від 09.01.2018 року про наявність ДТП від 05.01.2018 року (а.с.4-5,6).

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 14 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП, внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Під час розгляду справи відповідач свою винну у скоєнні ДТП за участю його автомобіля та автомобіля позивача повністю визнавав (а.с.20-21).

Матеріальна шкода, яка була завдана ОСОБА_5 в результаті пошкодження його автомобіля під час ДТП (фактична шкода) становить 23 022,35 грн. та складається з: вартості ремонтних кузовних робіт в сумі 11 140,00 грн.; вартості ремонтних робіт на суму 1 010,00 грн.; вартості матеріалів на суму 9 855,00 грн.; вартості пересилки запчастин в сумі 375,36 грн.; вартості транспортування пошкодженого автомобіля в м. Мелітополь для проведеннння кузовних робіт на суму 641,99 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована страховою компанією «ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яка 16 січня 2018 року склала протокол (акт) огляду пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_5 та 01 лютого 2018 року сплатила на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 9 899,36 грн.(а.с.12,41).

Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо потерпілому недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

У п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст.1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки позивач звернувся із позовом до винної особи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача розміру заподіяної майнової шкоди. При визначенні суми заподіяної шкоди, суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам, і, встановивши, що при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача враховувалися лише ті механічні пошкодження транспортного засобу, які були відображені у довідці про дорожньо-транспортну пригоду від 05 січня 2018 року та у протоколі (акту) огляду транспортного засобу від 16 січня 2018 року (а.с.4-5,41).

Зазначені витрати позивача підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: заказ-нарядом №756; квитанцією до прибуткового касового ордеру від 20.02.2018 року; Видатковою накладною №ЧП-0000246 від 27.01.2018 року; Актом виконаних робіт №4 від 06.02.2018 року; Декларацію про прийняття вантажу №; чеком від 17.02.2018 року; білетом на автобус до м. Мелітополь; протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 16.01.2018 року (а.с.7,8,9,10,11,14,,15,41).

Так, відповідно до Протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 16 січня 2018 року (а.с.41), належний ОСОБА_5 автомобіль отримав механічні пошкодження кузова у вигляді: деформації правої частини капоту; розбитої блок-фари; деформації переднього правого крила з заломами металу; тріщини лобового скла; відколу шматка металу від диска переднього правого; розбитого бризговика переднього правого; розриву захисту переднього правого крила; деформації переднього бамперу з розривом; розбитого наповнювача бамперу переднього; розбитого кронштейну кріплення бамперу переднього; деформації правої частини рамки радіатора. Також було отримано механічні пошкодження ходової частини у вигляді: деформації арки колеса переднього правого; деформації кронштейну та ричала переднього правого; деформації кулака поворотного переднього правого; необхідності діагности ходової частини; необхідності усунення перекосу передньої вісі.

Для відновлення пошкодженого кузова автомобіля відповідно до Заказ-наряду №756 від 20.02.2018 року (а.с.7) були виконані наступні роботи: розборка-зборка кузова (капоту, крила, бамперу); заміна скла лобового; зварювально-рихтувальні роботи (капоту, крила та їх кріплень); ремонт електрообладнання (встановлення та підключення блок-фари); антикорозійна обробка (крила та його кріплень); підготовка та фарбування кузова (капоту, крила, бамперу); мийка авто.

При цьому були використані придбані за Накладною від 27 січня 2018 року (а.с.10) фара передня права, крило переднє праве, скло лобове та бампер передній.

Для відновлення пошкодженої ходової частини автомобіля згідно Акту виконаних робіт №4 від 06.02.2018 року (а.с.11) були виконані наступні роботи: заміна нижнього ричала; заміна поворотного кулака; заміна переднього підшипника передньої ступіци; заміна шарової опори; регулювання розвалу сходження; токарні роботи.

При цьому були використані придбані за Накладною від 27 січня 2018 року (а.с.10) шарові опора, поворотний кулак, підшипник ступіци передньої та передній правий ричав.

Таким чином, роботи по відновленню кузова та ходової частини належного ОСОБА_5 автомобіля, виконані відповідно до Заказу-наряду №756 від 20.02.2018 року, Акту виконаних робіт №4 від 06.02.2018 року та Накладної від 27.01.2018 року, повністю відповідають пошкодженням зафіксованим Протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 16.01.2018 року та мають причинний зв'язок між винними діями відповідача та зазначеними пошкодженнями автомобіля.

Відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних доказів щодо неспівпадання фактичного ремонту частин автомобіля з зазначеними пошкодженнями автомобіля в протоколі огляду страхової компанії та щодо відсутності причинного зв'язку з його протиправними діями та пошкодженнями автомобіля позивача згідно фактичного ремонту.

Доводи ОСОБА_4 стосовно того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що пошкоджений автомобіль позивача належить йому на праві власності, що виключає можливість ОСОБА_5 бути належним позивачем по справі та заявляти вимоги про стягнення на його користь завданої шкоди, колегія суддів вважає також необґрунтованими. Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 повністю визнавав свою вину у скоєні ДТП за участю його автомобіля та автомобіля під керуванням ОСОБА_5 Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, складеною Національною поліцією України 05 січня 2018 року, легковий автомобіль «GEELY MR-7151A» державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 Також належність пошкодженого автомобіля ОСОБА_5 була встановлена «ПАТ «НАСК «ОРАНТА» під час визначення розміру шкоди та здійснення страхового відшкодування саме ОСОБА_5, як потерпілій особі під час скоєння ДТП. Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивача було надано копію технічного паспорту автомобіля «GEELY MR-7151A» державний номер НОМЕР_1, власником якого зазначено ОСОБА_5

Також колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн.

Так, судом встановлено, що у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля позивача, останній зазнав моральних страждань та переніс значний нервовий стрес. При цьому судом першої інстанції, в межах наданих доказів, враховано вимоги розумності і справедливості, характер дій винної особи, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань, порушенням та зміною способу життя внаслідок пошкодження автомобіля, вірно керувався нормами матеріального права, а саме, положеннями ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, за якими моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Оскільки позивач, внаслідок протиправних дій відповідача щодо нього, зазнав значних душевних страждань, що виражалися в зміні способу його звичайного життя внаслідок пошкодження його автомобіля, позивач приклав значних зусиль під час відновлення автомобіля після ДТП, та зазнав відповідно нервового стресу, колегія суддів погоджується з визначеним розміром моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., оскільки такий висновок є законним та обґрунтованим.

Висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Обставин, які б спростовували висновки суду щодо цього апеляційна скарга не містить, а тому доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 367, 374, 375, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 26 липня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: І.В.Вейтас

Л.А.Приходько