Справа №591/7033/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/25/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» про визнання протиправною відмову фонду виконати рішення суду та зобовязання вчинити дії по його виконанню, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивував тим, що ним у жовтні 2016 року Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» було направлено рішення двох судів та виконавчі листи про стягнення на його користь заборгованості за договором банківського вкладу від 15 травня 2014 року, але він отримав від відповідача відмову, а грошові кошти не отримав. Просив визнати незаконною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у виплаті ОСОБА_3 коштів згідно рішень Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2015 року та 27 вересня 2016 року. Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити ОСОБА_3 за рахунок гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми відшкодування кошти згідно рішень Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2015 року та 27 вересня 2016 року, а саме: відсотки за користування коштами банківського вкладу в розмірі 8030 грн. 76 коп.; за прострочення повернення грошових коштів інфляційні витрати в розмірі 2012 грн. 57 коп.; за прострочення повернення грошових коштів 3% річних пені у розмірі 992 грн. 68 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у жовтні 2016 року Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит» було направлено рішення двох судів та виконавчі листи про стягнення на його користь заборгованості за договором банківського вкладу від 15 травня 2014 року.

Позивач ОСОБА_3 пояснив суду, що рішення Зарічного районного суду від 14 липня 2015 року та 27 вересня 2016 року виконані відповідачем частково, а виконавчі листи перебувають на виконанні у державній виконавчій службі.

13 листопада 2015 року ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом в розмір 100 643,02 гривень.

Постановою Правління НБУ № 898 від 17 грудня 2015 року в АТ «БАНК «Фінанси та Кредит» відкликано банківську ліцензію, а сам Банк вирішено ліквідувати. Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 230 від 18 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації Банку з 18 грудня 2015 року по 17 грудня 2017 року. 14 квітня 2016 року на офіційному сайті ФГВФО розміщено повідомлення, що згідно з п.12 ч.5 ст.12 та ч.5 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 квітня 2016 року № 488 було прийнято рішення про затвердження переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Згідно ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Відомості про ліквідацію банку повинні містити:1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку; 4) інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів. Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Відповідно до ч. 8 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кредиторська вимога ОСОБА_3 не була заявлена в належний період.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що судом не було застосовано норми законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин є необґрунтованими. Ухвалюючи рішення суд першої інстанції застосував норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які регулюють вказані правовідносини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд обґрунтовано виходив з того, що 14 квітня 2016 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено повідомлення про те, що згідно з п. 12 ч. 1 ст. 12 та ч. 5 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 квітня 2016 року № 488 було прийнято рішення про затвердження переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», але позивач у визначений законодавством строк не звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із вимогами до банку.

Твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами є обґрунтованими, але процедура одержання гарантованої суми передбачена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким керувався суд при ухваленні рішення.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що вкладник не повинен заявляти свої вимоги, виплата яких гарантована Фондом є безпідставними.

ОСОБА_3 звернувся до банку з кредиторською вимогою 12 жовтня 2016 року, а отже не в належний період. Крім того його вимоги стосуються не виплати суми вкладу, а виплати фактично штрафних санкцій нарахованих у звязку з несвоєчасним поверненням суми депозитного вкладу. Тому такі вимоги і повинні заявлятися в місячний термін з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає

Головуючий: В.І. Криворотенко (суддя доповідач)

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_4