Провадження № 2/641/453/2018 Справа № 641/8308/17
30 січня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Фанда О.А.,
за участю секретаря Нагорної М.Р.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
02 грудня 2017 року (згідно штемпеля поштового відправлення) ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 03 грудня 2014 року у простій письмовій формі він уклав з відповідачем договір позики грошових коштів на суму 16 000 грн. та 200 (двісті) доларів США, за умовами укладеного договору ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання повернути позику в строк не пізніше 05 грудня 2014 року.
У визначений у договорі строк, відповідач своїх зобов»язань не виконав. На усні та письмові вимоги ОСОБА_1 в добровільному порядку повернути грошові кошти, ОСОБА_2 відмовляється.
Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст.ст. 525, 526, 1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції всього в сумі 34 151, 16 грн.
В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На підтвердження боргових зобов»язань ОСОБА_2 надав для залучення до матеріалів справи оригінал розписки, яка складена власноручно відповідачем.
Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав
Судом встановлено, що 03 грудня 2014 року ОСОБА_2 взяв у борг грошові кошти в сумі 16 000 грн. та 200 (двісті) доларів США у ОСОБА_1, які зобовязався повернути не пізніше 05 грудня 2014 року, про що видав останньому розписку (оригінал розписки а.с. 26) відповідно до змісту якої, згідно мови оригіналу «Я, ОСОБА_3, НОМЕР_1, выдан Коминтерновским РО ХГУ УМВДУ в Х/о 26 апреля 1996 г. взял взаймы у ОСОБА_4 сумму в размере 16 000 (шестнадцать тисяч) грн. и 200 (двести) долларов США, обязуюсь вернуть эту сумму не позднее 05 декабря 2014 г., в полном объеме».
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача основного зобовязання в сумі 16 000 грн. та 200 (двісті) доларів США.
Щодо стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, суд вважає зазначити наступне.
Згідно Рекомендацій Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 62-97 щодо порядку застосування індексів інфляції під час розгляду судових справ відповідно до яких при розрахунку індексу інфляції індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, так, сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується з урахування цього місяця, а якщо суму було внесено з 16 по 31 число розрахунок починається з наступного місяця.
Таким чином, стягненню з відповідача підлягають наступні інфляційні витрати:
всього: 1980 грн. 32 коп.;
всього: 1938 грн. 98 коп.;
всього: 1617 грн. 60 коп.;
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відсутність у боржника необхідних коштів також не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.
На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута.
З огляду на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача основного зобовязання в сумі 16 000 грн., 200 доларів США, з урахуванням індексу інфляції - в сумі 5536 грн. 90 коп.
Станом на 01 грудня 2017 року офіційний курс гривні до іноземної валюти становить 100 дол. США 27,1558 грн. Таким чином сума позики у гривневому еквіваленті становить 5431 грн. 16 коп.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі ст. ст. 526, 625, 629, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263267, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 м. (паспорт серії МК 146776, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 26 квітня 1996 року) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії МК 458620, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 17 квітня 1997 року) заборгованість за договором позики від 03 грудня 2014 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 26 968 грн. 06 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., всього 27 608 (двадцять сім тисяч шістсот вісім) грн. о6 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Повний текст судового рішення складений 02 лютого 2018 року.
Суддя: ОСОБА_5