Номер провадження: 22-ц/785/64/18
Номер справи місцевого суду: 523/9965/17
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Ткачук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3, зацікавлена особа - Суворовський районний відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення особи померлою, про встановлення батьківства, про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3, зацікавлена особа - Суворовський районний м. Одеси відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення особи померлою, про встановлення батьківства, про зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження, а заяву передати до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, відмовляючи у відкриті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, яка одночасно містить вимоги, які розглядаються в порядку цивільного судочинства про оголошення особи померлою та щодо встановлення батьківства та вимоги - про зобов'язання Суворовського районного у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про вчинення певних дій, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, тобто заявником ОСОБА_2 одночасно заявлені вимоги, які не розглядаються в порядку окремого провадження.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України (діючої на момент винесення оскаржуваної ухвали суду) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Крім цього, згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вищевказані норми кореспондуються із ст. ст. 293, п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України (в редакції № 2268-VIII від 18.01.2018 року).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила:

-оголосити померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

-зобов'язати Суворовський районний відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести відповідний запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян;

-встановити факт батьківства ОСОБА_4 стосовно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

-зобов'язати Суворовський районний у м. Одеса відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести відповідний запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

У заяві ОСОБА_2 посилалася на те, що ОСОБА_4 у лютому 2011 року

покинув місце свого проживання і з того часу про нього немає жодних відомостей. Відомості про батька брата заявниці були записані зі слів матері. В теперішній час, ОСОБА_2, як опікун малолітнього ОСОБА_3 змушена звернутись до суду, у зв'язку із тим що іншим шляхом виправити запис неможливо.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.06.2015 року в графі батько зроблений зі слів матері. В графі мати зазначена ОСОБА_5

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 СК України.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №2 від 21.05.2015 року вбачається, що запис про батька малолітнього ОСОБА_3 був вчинений на підставі ст. 135 СК України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2005 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Одночасно з вимогою про встановлення факту батьківства, а не встановлення батьківства, про що помилково наголошено судом в оскаржуваної ухвалі, апелянт просила суд оголосити померлим ОСОБА_4, про якого з 2011 року не має відомостей про місце його проживання.

Згідно вимог чинного цивільного процесуального закону в одному провадженні можуть бути об'єднанні різні вимоги, які підлягають розгляду в рамках одного судочинства.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про оголошення фізичної особи померлою та визнання факту родинних відносин.

Однак вищевказані вимоги закону, суд першої інстанції не врахував, та передчасно відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3 в частині вимог про оголошення особи померлою та про встановлення батьківства.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо відмови у відкритті провадження в частині вимог про зобов'язання Суворовського районного у м. Одеса відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести відповідні записи до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, оскільки такий висновок відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вимог про оголошення особи померлою та про встановлення факту батьківства, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження - скасувати в частині вимог про оголошення особи померлою та про встановлення батьківства та направити справу для продовження розгляду в цій частині до суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.11.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко