Справа № 175/741/18-ц
Провадження № 2/175/265/18
У Х В А Л А

07 березня 2018 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з березня 2018 року і до їх повноліття.

08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким передбачено, що сторона з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 161 ЦПК України, зокрема про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Отже, позивачем заявлені вимоги, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Як вбачається з позовної заява, вимога позивачки про стягнення аліментів не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, до позовної заяви не надано відповідного рішення про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, що, в свою чергу, унеможливлює розгляд вказаної вимоги у позовному провадженні.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, оскільки в даному випадку слід подавати заяву про видачу судового наказу (наказне провадження).

При цьому, розяснюю, що вказана обставина не є перешкодою для звернення заявником із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, яка повинна відповідати вимогам ст. 163 ЦПК України,

Керуючись ст. ст. 161, 186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей відмовити та роз'яснити позивачу її право на звернення до суду із відповідною заявою про видачу судового наказу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Озерянська Ж.М.