Справа № 658/2958/18
(провадження №2/658/1321/18)
08 листопада 2018 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі
головуючого судді Подячевої І.Д.,
при секретарі Бердніковій С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом кредитної спілки "Істок" до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначається, що 25.10.2017 року між КС «Істок» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 121,75% річних і зобов'язувався повернути одержаний кредит в строк до 16 листопада 2018 р.
Позивач зобовязання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на 30 липня 2018 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 17 014,44 грн.
Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду не зявився, відзив на позов не подав.
За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог КС «Істок» у повному обсязі.
Так, судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № ДКН-2004 від 25.10.2017 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 121,75% річних.
Згідно п. 4.1 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати платежі, що складаються із нарахованих відсотків та частини кредиту, з дати та у розмірі, що вказані в графіку повернення кредиту та сплати зобовязань, наведеному у додатку до Договору, який є його невідємною частиною.
Згідно п.3.1 договору нарахування відсотків за користування кредитом розпочинається з дня фактичного отримання позичальником грошових коштів в касі кредитора або з дня відправки кредитором коштів на рахунок, вказаний позичальником у письмовій заяві, та здійснюється щомісячно до дня повного погашення кредиту.
Базою для нарахування відсотків є сума кредита, вказана в п. 1.1 Договору. При розрахунку відсотків за кредитом приймається рік, що містить 365 календарних днів.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.
Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК.
Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
За порушення зобовязання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання.
Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач взяті на себе за договором зобовязання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог спілки та необхідність їх задоволення.
Документально підтверджені судові витрати позивача складають 1762,00 грн. (а.с.2).
Керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов кредитної спілки "Істок" до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь кредитної спілки "Істок" у розмірі 1762, 00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.
Суддя І. Д. Под'ячева