Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 755/18426/16-ц

провадження № 61-25730св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2017 року в складі судді Мараєвої Н. Є.,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, визнання права на спадкування за законом четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду із апеляційною скаргою на вказане рішення в частині відмови у задоволенні її позову щодо встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була залишена без руху з підстав несплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання указаної ухвали ОСОБА_2 було надіслано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 303,16 грн, а згодом заяву-пояснення щодо сплаченої суми судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанцій виходив із того, що заявник у наданий йому строк не усунув недоліків апеляційної скарги у повному обсязі, а саме: сплатив судовий збір у неналежному розмірі - 303,16 грн.

У серпні 2017 рокуОСОБА_2 подаладо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявник сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги у повному обсязі та у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», оскільки у апеляційному порядку оскаржувала рішення суду першої інстанції лише в частині позовних вимог щодо відмови у встановленні факту проживання зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому суд апеляційної інстанції безпідставно зобов'язав її сплатити судовий збір у розмірі 4 400 грн.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_2 апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник у наданий йому строк не усунув недоліків апеляційної скарги у повному обсязі, а саме: сплатив судовий збір у неналежному розмірі - 303,16 грн.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам статті 295 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 295 ЦПК України, тому ухвалою судді від 08 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк, який не міг перевищувати п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, усунути виявлені недоліки, а саме сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 400,00 грн.

Положення статті 121 ЦПК України щодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону, повернення заяви (апеляційної скарги) з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Встановлено, що на виконання вимог ухвали від 08 червня 2017 року заявник надіслала до суду квитанцію від 16 червня 2017 року про сплату судового збору в розмірі 303,16 грн та заяву-пояснення про те, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог щодо відмови у задоволенні позову про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини зі спадкоємцем, отже, від виконання її вимог ОСОБА_2 не ухилялася, а тому посилання апеляційного суду на те, що вона не виконала вимоги ухвали, є передчасними.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень. Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України 2004 року під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Отже, оскільки ОСОБА_2 оскаржила рішення Дніпровського районного суду

м. Києва від 16 травня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, апеляційний суд безпідставно поклав обов'язок на заявника зі сплатити судового збору за перегляд тієї частини рішення суду першої інстанції, яка фактично нею не оскаржувалася.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу - передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2017 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило