Справа № 520/5992/17
Провадження № 2/520/2212/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгорової Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської місцевої прокуратури № 1 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів,
25 травня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом, який в подальшому був уточнений та відповідно до останньої редакції від 26 червня 2017 року просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити її ОСОБА_4 опікуном малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В позовній заяві позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року був народжений ОСОБА_5, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції виконаний актовий запис № 1959 від 27 лютого 2014 року, в графі відомості про матір зазначено ОСОБА_2, відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Враховуючи, що на час народження сина відповідачка не мала постійного місця проживання, новонароджений ОСОБА_5 був поставлений на облік в КУ «Одеській міський центр бездомних громадян». ОСОБА_2 вела безпритульне життя разом з новонародженим сином, не надавала дитині гідних умов проживання, не піклувалася про його здоров'я та розвиток, у зв'язку з чим 20 січня 2015 року ОСОБА_5 потрапив до дитячої лікарні № 9 ц м. Києві з діагнозом: ГРВІ, бронхіт, середній отіт, кон'юктивит, рахіт та перебував на лікуванні у медичному закладі до 12 лютого 2015 року. Через місяць, а саме 25 березня 2015 року ОСОБА_5 знов був госпіталізований до КЗ «Херсонська дитяча обласна лікарня» з діагнозом: закрита черепна мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеню, лінійний перелом правої тім'яної кістки, підамоневротична гематома правої тім'яної області, двостороння катаральна пневмонія, гострий гнійний риніт, двосторонній катаральний середній отит. У даному медичному закладі дитина перебувала до 10 квітня 2015 року, та була виписана на вимогу матері ОСОБА_2 в стані середньої тяжкості. 18 жовтня 2015 року ОСОБА_5 був госпіталізований до КУ «Дитяча міська лікарня № 3 м. Одеси» з діагнозом: синдром ликвородинамичних порушень, стан після закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку легкого ступеню, гіперактивний розлад та інші. 18 листопада 2015 року дитина вкотре потрапила до КУ «Дитяча міська лікарня № 3 м. Одеси» з діагнозом: правостороння пневмонія, гострий ринофанингит, функціональний панкреатичний розлад, анемія легкого ступеню. 25 січня 2016 року малолітній ОСОБА_5 працівниками поліції був відібраний від матері та переданий на виховання бабусі ОСОБА_3, яка в свою чергу у серпні 2016 року у зв'язку зі станом здоров'я, відсутності постійного місця проживання передала дитину їй на виховання. Після потрапляння дитини в її родину, вона була вимушена неодноразово звертатися до медичних установ для лікування ОСОБА_5, так, відповідно до психологічного висновку, складеного 6 жовтня 2016 року малолітній ОСОБА_5 має високий рівень тривоги та страху, проявляє ознаки агресії (ауто агресії), стресовий стан, розвиток не відповідає віковій групі. Вона з серпня 2016 року постійно опікується долею ОСОБА_5, виховує його, матеріально утримує, постійно займається його лікуванням та адаптацією до нормального життя.
Позивачка та її представник у судове засідання 1 лютого 2018 року не з'явилася, направила заяву, в якій підтримала позов, та просила розглянути справу у її відсутності.
Відповідачка у судове засіданні не з'явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, 29 листопада 2017 року ознайомилася з матеріалами справи, також ОСОБА_2 було ознайомлено про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується її підписом в довідковому листі, а.с. 91.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, направила заяву, в якій підтримала позов ОСОБА_1, у заяві також зазначила, що ОСОБА_5 був народженій поза шлюбом, у зв'язку зі станом здоров'я її донька не могла опікуватися сином, онук постійно потрапляв в медичні заклади, мав перелом тім'яної кості черепа, голодував. Після відібрання ОСОБА_5 від її доньки вона не могла опікуватися онуком та передала його на виховання ОСОБА_1, оскільки сама не має постійного місця проживання, стабільного доходу, та у зв'язку зі станом здоров'я (цукровий діабет) сама вимушена періодично знаходитися в медичних закладах.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради судове засідання 1 лютого 2018 року не з'явився, направив заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, підтримав висновок від 30 січня 2018 року № 67/01/11, вважав позов ОСОБА_1 обґрунтованим.
Представник третьої особи органу Одеської місцевої прокуратури № 1 судове засідання 1 лютого 2018 року не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим частковому задоволенню.
Так, матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року був народжений ОСОБА_5, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції виконаний актовий запис № 1959 від 27 лютого 2014 року, в графі відомості про матір зазначено ОСОБА_2, в графі відомості про батька ОСОБА_6. Відомості про батька в актовий запис про народження ОСОБА_5 внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.
Відповідно до інформації від 13 грудня 2017 року адміністрації ОКУ «Обласний центр соціально-психологічної допомоги» 25 жовтня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зараховані до вказаної установи. ОСОБА_2 була прийнята в зв'язку з тим, що перебувала в складних життєвих обставинах та самостійно виховувала дитину (не перебуває в шлюбі). В особовій справі психологом вказаного Центру складено психологічну характеристику ОСОБА_2, з якої встановлено наступне. Виявлено неадекватність гр. ОСОБА_2 в різного роду ситуаціях, порушено здатність до самоконтролю, не вміє контролювати свою поведінку та емоції, відносини до людей грубі. Рекомендовано обов'язкове відвідування психолога та обстеження у психотерапевта. З 14 січня 2016 року згідно з наказом №4-Д, ОСОБА_2 разом з малолітнім сином відраховано з Центру за власним бажанням.
Відповідно до інформації керівника інформаційної служби БО "Всеукраїнський благодійний фонд "Перетворення України" від 3 січня 2018 року, повідомлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з малолітнім сином ОСОБА_5 (як до народження дитини, так і після цього), з початку 2014 року неодноразово зверталась за допомогою до вказаного Благодійного фонду (до реабілітаційно - відновлювальних центрів, які розташовані в м. Києві та в м. Одесі), проживання в яких є безкоштовним та безстроковим. ОСОБА_2 неодноразово покидала Центр, не бажала дотримуватись внутрішніх правил. В спілкуванні з колективом проявляла нестриманість, грубість. Самоконтроль відсутній. Інтереси дитини матір'ю не враховувались. Характеризується негативно. Самостійно не здатна виховувати дитину.
Наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 06 жовтня 2017 року за №147 малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, поставлено на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах.
20 січня 2015 року ОСОБА_5 потрапив до дитячої лікарні № 9 ц м. Києві з діагнозом: ГРВІ, бронхіт, середній отіт, кон'юктивит, рахіт та перебував на лікуванні у медичному закладі до 12 лютого 2015 року.
25 березня 2015 року ОСОБА_5 був госпіталізований до КЗ «Херсонська дитяча обласна лікарня» з діагнозом: закрита черепна мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеню, лінійний перелом правої тім'яної кістки, підамоневротична гематома правої тім'яної області, двостороння катаральна пневмонія, гострий гнійний риніт, двосторонній катаральний середній отит. У даному медичному закладі дитина перебувала до 10 квітня 2015 року, та була виписана на вимогу матері ОСОБА_2 в стані середньої тяжкості.
18 жовтня 2015 року ОСОБА_5 був госпіталізований до КУ «Дитяча міська лікарня № 3 м. Одеси» з діагнозом: синдром ликвородинамичних порушень, стан після закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку легкого ступеню, гіперактивний розлад та інші. 18 листопада 2015 року дитина вкотре потрапила до КУ «Дитяча міська лікарня № 3 м. Одеси» з діагнозом: правостороння пневмонія, гострий ринофанингит, функціональний панкреатичний розлад, анемія легкого ступеню.
25 січня 2016 року малолітній ОСОБА_5 відібраний від матері ОСОБА_2 та переданий бабусі ОСОБА_3
Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 6 жовтня 2017 року № 147 визначено тимчасове місце проживання малолітнього ОСОБА_5 зі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків з незалежних від неї причин.
У судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_5 з серпня 2016 року разом з матір'ю ОСОБА_2 не проживає.
29 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Начальника Служби у справах дітей Одеської міської ради з заявою, в якій посилалася на те, що її мати ОСОБА_3 вкрала у неї сина, цілий рік вводила її в оману, пояснюючи, що дитина відвідує дитячий заклад, вона неодноразово надавала матері грошові кошти на утримання ОСОБА_5, просила зупинити розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав, надати їй можливість представити документи щодо наявності в неї житла, та доказів можливості утримувати та виховувати дитину.
Однак, ОСОБА_2 до Служби не з'явилася, ніяких документів не надала, у зв'язку з чим 31 січня 2018 року органом опіки та піклування Київської районної адміністрації виготовлений висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5
Статтею 10 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що Держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатацію, включаючи сексуальні зловживання, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.
На думку суду, мати малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_2 не належним чином виконувала свої батьківські обов'язки, чим створювала загрозу життю та здоров'ю малолітньої дитини, це підтверджується образом життя ОСОБА_2 (періодичне жебракування), потраплянням малолітнього до медичних закладів з хворобами та травмами, не здійсненням дій щодо повернення дитини з серпня 2016 року.
Також суд звертає увагу і на психологічний висновок від 6 жовтня 2016 року (а.с. 28-29), в якому зазначено, що у малолітнього ОСОБА_5 високий рівень тривоги та страху, є ознаки агресії (ауто агресії), стресовий стан, розвиток не відповідає віковій групі.
Таким чином, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Дане питання розглядалося радою опіки та піклування Київської райадміністрації Одеської міської ради та 31 січня 2018 року головою Київської районної адміністрації Одеської міської ради підписано подання про призначення ОСОБА_1 опікуном малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_1 є громадянкою України, матеріально забезпечена, до кримінальної відповідальності не притягувалася, за станом здоров'я протипоказань до здійснення функцій опікуна не має, з серпня 2016 року виховує малолітнього ОСОБА_5, звертається до різноманітних медичних установ з приводу лікування та психологічної адаптації ОСОБА_5.
При викладених обставинах, суд вважає позов ОСОБА_1 в частині призначення її опікуном малолітнього ОСОБА_5, підлягаючим задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав у відношенні двох малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та з ОСОБА_2 стягнути аліменти на утримання даних дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Таким чином враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року, суд вважає законним та справедливим стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/6 всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,ст.ст. 164 п.2, 165, 166 ч. 3, 180, 182, 243, 244 СК України, ст. 60 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, код РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ м. Одеси, код РНОКПП НОМЕР_2) за участю третіх осіб ОСОБА_3, органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської місцевої прокуратури № 1 про позбавлення батьківських прав, призначення опіки та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ м. Одеси, код РНОКПП НОМЕР_2) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, код РНОКПП НОМЕР_1) опікуном малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ м. Одеси, код РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, код РНОКПП НОМЕР_1) на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 25 травня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_8

Стягунути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ м. Одеси, код РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, код РНОКПП НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ м. Одеси, код РНОКПП НОМЕР_2), на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В іншій частині позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серії НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, код РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ м. Одеси, код РНОКПП НОМЕР_2) за участю третіх осіб ОСОБА_3, органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської місцевої прокуратури № 1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлений 1 лютого 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.