Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №335/7636/17 Головуючий у 1 інстанції Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/366/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року у справі за позовом Запорізького державного медичного університету до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року Запорізький державний медичний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

В позові зазначав, що 30.07.2007 року відповідача було зараховано студентом першого курсу Запорізького державного медичного університету, та було укладено Угоду №2007.027 від 31 серпня 2007 року про підготовку фахівця з вищою освітою. Згідно укладеної угоди відповідач проходив навчання за державним замовленням і прийняв на себе зобов'язання після закінчення вищого навчального закладу відпрацювати не менше 3 роки за місцем направлення, у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати вартість навчання.

У 2012 року відповідач отримав повну вищу освіту за спеціальністю „Фармація" та здобув кваліфікацію лікаря, одночасно з отриманням диплому відповідач отримав направлення на роботу в державному секторі економіки, відповідно Списку працевлаштування персонально кожного випускника, однак прибувши до місця працевлаштування - аптека № 12 ДКП „Фармація" м. Покровськ на посаду провізора -інтерна, 15.10.2012 року звільнився за власним бажанням.

Таким чином, необхідний термін роботи відповідач не відпрацював, порушивши л. 3.2 Наказу МОЗ України від 19.09.1996 року № 291 „Про затвердження Положення про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти III-IV рівня акредитації", що одночасно свідчить про його відмову приступити в подальшому до роботи за направленням та відпрацювати три роки молодим спеціалістом в державній медичній установі.

Посилаючись на викладене просив суд стягнути з ОСОБА_3 збитки, витрати державного бюджету, з його підготовки за державним замовленням у сумі 70310 грн. 92 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Запорізького державного медичного університету збитки (витрати державного бюджету) з його підготовки за державним замовленням у розмірі 70310,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Запорізького державного медичного університету судові витрати по сплаті судового зборі розмірі 1 600 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 30.07.2007 року ОСОБА_3 було зараховано студентом першого курсу Запорізького державного медичного університету, що підтверджується наказом №393-с.

31.08.2007 року з ОСОБА_3 було укладено Угоду №2007.027 про підготовку фахівця з вищою освітою.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_3проходив навчання за державним замовленням і прийняв на себе зобов'язання після закінчення вищого навчального закладу відпрацювати не менше 3 роки за місцем направлення, у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати вартість навчання.

У 2012 року відповідач отримав повну вищу освіту за спеціальністю "Фармація" та здобув кваліфікацію лікаря, що підтверджується дипломом спеціаліста АР № 43466692.

Судом вірно встановлено, що з отриманням диплому відповідач отримав Направлення на роботу в державному секторі економіки (державні та комунальні заклади), відповідно Списку працевлаштування персонально кожного випускника (рік закінчення 2012). Однак, прибувши до місця працевлаштування - аптека № 12 ДКП "Фармація" м. Покровськ на посаду провізора-інтерна, відповідач 15.10.2012 року звільнився за власним бажанням, про що свідчить лист за вих. № 103 від 19.12.2016 року.

В порушення п. 3.2 Наказу МОЗ України від 19.09.1996 року № 291 "Про затвердження Положення про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти III-IV рівня акредитації" необхідний термін роботи ОСОБА_3 не відпрацював, що одночасно свідчить про його відмову приступити в подальшому до роботи за направленням та відпрацювати три роки молодим спеціалістом в державній медичній установі.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно до ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Пункт 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов'язання, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України).

Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

З огляду на положення ст. 22 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про вищу освіту" громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних вищих навчальних закладах на конкурсній основі в межах стандартів вищої освіти, якщо певний освітньо-кваліфікаційний рівень громадянин здобуває вперше.

Частиною 2 статті 52 Закону України "Про освіту" передбачено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про вищу освіту", випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Указом Президента України "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" від 23 січня 1996 року N 77/96 визначено: п. 2: особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки; у разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання;

Згідно Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992: п. 4: керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з Додатком № 1; п. 6: згідно з угодою випускник зобов'язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою; п. 8: випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років; п. 14: у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Відповідно до п. 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України від 25.12.1997р., № 367, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 р. за N 246/2686, випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направлені на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням.

У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно Указу Президента України "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" № 77 від 23 січня 1996 року із змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 342/96 від 16 травня 1996 року, особи які навчаються за рахунок державних коштів, укладають угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства на менше, ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Відповідно до листа МОЗ України, вих.№11.02-10/50 від 25.04.2012 року, позов до суду ініціює сторона угоди, тобто вищий навчальний заклад (пункт 1 частини 2 статті11, пункт 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, який не прибув на місце працевлаштування, зазначене в направленні, чи до будь-якого іншого закладу державного сектору економіки, чи звільнився за власним бажанням, відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань, що передбачає правові наслідки, встановлені законом та угодою, а саме - повернення витрачених коштів на навчання до державного бюджету, за рахунок якого відповідач здобув освіту у вищому навчальному закладі - Запорізькому державному медичному університеті.

У діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Суд правильно встановив, що за наслідками перевірки Університету, проведеної Державною фінансовою інспекцією у Запорізькій області, складено Акт від 15.07.2015 року, яким визначено, що в результаті невиконання випускниками, у тому числі й відповідачем, умов Угод в частині повноти відпрацювання в замовника за місцем призначення не менше трьох років після закінчення ЗДМУ та невжиття заходів по відшкодуванню витрат на підготовку спеціалістів, які не відпрацювали обумовлений термін, державному бюджету завдано збитків 1 392 312,29 грн., чим порушено п.п. 6, 8, 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992, п.п.6,13,21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України від 25.12.1997 року, № 367, ст. 2 Указом Президента України "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів" від 23 січня 1996 року N 77/96, п.1 ч.2 ст.11, п.8 ч.2 ст.16, ч.1 ст.509, ст.610, п.4 ч.1 ст.611, ст.629, ч.4 ст.631 ЦК України.

Згідно Акту перевірки втрати державного бюджету з підготовки відповідача за державним замовленням, у зв'язку з його не відпрацюванням встановленого терміну в державному секторі, становить 70310,92 грн., що підтверджується розрахунком вартості навчання одного студента бюджетної форми навчання, довідкою про розмір стипендії випускників, розрахунком суми втрат державного бюджету.

Отже, твердження представника відповідача про те, що позивач пропустив строк на звернення до суду були спростовані матеріалами справи, з яких вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав з акту ревізії фінансово-господарської діяльності Запорізького державного медичного університету, який складено Державною фінансовою інспекцією у Запорізькій області, складено 15.07.2015 року.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, встановивши, що на час розгляду справи судом сума збитків у розмірі 70310,92 грн. не відшкодована, та стягнув з відповідача на користь позивача вказану суму відшкодування.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не є державним замовником, а є лише виконавцем державного замовлення, у якого не має повноважень стягувати витрати державного бюджету є безпідставними, оскільки судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_3 на користь Запорізького державного медичного університету збитки (витрати державного бюджету) з його підготовки к розмірі 70310,92 грн. саме на рахунок Державної казначейської служби України, а не на рахунок Університету.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: