Єдиний унікальний номер 341/1663/18
Номер провадження 2/341/693/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря Ворох З.Д.

в м. Галичі в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 серпня 1997 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельні ділянки загальною площею - 1.1202 га., цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, які у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 042157, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 172, на плані зовнішніх меж земельної ділянки позначені як:

1)ділянка №1, S=0.5729 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить - 16 010.00 грн.;

2)ділянка №2, S=0.1428 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, становить - 4350.00 (чотири тисячі триста п'ятдесят)гривень;

3)ділянка №3, S=0.4045 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, становить - 13 450.00 грн..

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (чоловік спадкодавця) прийняв спадщину, оскільки на час смерті постійно проживав з нею, однак, документально не оформив її. 07 травня 2003 року помер її батько ОСОБА_3 За життя батько склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачці. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Однак, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки.

З огляду на наведене, позивачка просить суд винести рішення, яким визнати за собою право власності на вищезазначені земельні ділянки.

В судове засідання позивачка не зявилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Галицького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. Сільським головою подано заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Дослідивши здобуті докази, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 травня 2003 року помер ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 147881 (а.с. 14).

Внаслідок смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина. За життя померлий залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці. Заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 15).

Позивачка прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_5 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки (а.с. 18).

Згідно аб.3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СС 196172, виданий Івано-Франківським МУВС МВС України в Івано-Франківській області від 05 лютого 1997 року, ідентифікаційний номер платника податку - НОМЕР_1, громадянкою України, українкою, уродженкою та жителькою села Придністров'я, Галицького району, Івано-Франківської області, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: право власності на земельні ділянки загальною площею - 1.1202 га., цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради, Галицького району, Івано-Франківської області, які у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 042157, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 172, на плані зовнішніх меж земельної ділянки позначені як:

-ділянка №1, S=0.5729 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить - 16 010.00 (шістнадцять тисяч десять) гривень;

-ділянка №2, S=0.1428 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, становить - 4350.00 (чотири тисячі триста п'ятдесят)гривень;

-ділянка №3, S=0.4045 га., цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, становить - 13 450.00 (тринадцять тисяч чотириста пятдесят) гривень, що належали ОСОБА_3, померлому 07 травня 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:ОСОБА_6