Номер справи 220/1521/18
Номер провадження № 2/220/637/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

при секретарі - Черняєвій С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) подану їх представником адвокатом ОСОБА_4.( АДРЕСА_3)

до відповідача Великоновосілківської селищної ради (смт Велика Новосілка вул. Пушкіна 32 Великоновосілківського району Донецької області)

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в особі свого представника адвоката ОСОБА_4, звернулися до Великоновосілківського районного суду Донецької області із позовом до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позивачів мотивовано неможливість оформити своє право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа та неточності у перекладі призвища спадкодавця.

В судове засідання позивачі, їх представник не з'явилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Великоновосілківська селищна рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника.

При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6, про що 11.07.1995 року Великоновосілківською селищною радою видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 (а.с. 21).

Позивач ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 13.05.1985 року ( а. с. 18).

Позивач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 від 21.08.1982 року ( а. с. 18).

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_7 від 26.09.1981 року (а.с. 19).

З наданих на запит суду витягів спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась ( а.с. 58), заповіти не складалися ( а.с.59).

Згідно постанови завідуючої Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. від 27.06.2018 року № 889/02-14 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 оскільки наданий договір дарування не зареєстрований в реєстрі та не зареєстровано в БТІ, крім того, прізвище спадкодвця зазначено, як «ОСОБА_6», а його дружини спадкоємця «ОСОБА_1», а на теперішній час сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини, а у справах Великоновосілківської державної нотаріальної контори на сьогоднішній день відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.33-34).

Згідно листа Великоновосілківської селищної ради від 07.11.2018 року розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації АДРЕСА_1 переіменована на «АДРЕСА_1» (а.с. 30).

Згідно довідки №02-28-2529 від 11.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області ОСОБА_6 на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_2, сином ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_1 (а.с. 22).

З оглянутої судом копії Технічного паспорта на домоволодіння (а.с. 26-31) вбачається, що КП «Великоновосілківське РБТІ було виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 станом на 05.06.2018 року, власником якого значиться ОСОБА_6. Згідно цього технічного паспорта домоволодіння складається з житлового будинку (А-1), побудованого у 1970 році загальною площею 63,9 кв. м., з якої житлової - 32,2 кв. м., допоміжної - 31,7 кв. м., прибудови (а -1) - у 1970 році, тамбуру (а'-1) - у 1970 році, тамбуру (б-1) - у 1973 році, літньої кухні (Б-1) - у 1973 році, гараж (Г-1) - у 1973 році, сараю (Д-1) - у 1989 році, гаражу (Е-1) - у 1990 році, сараю (Ж-1) - у 1991 році, (З-1) - у 1995 році, воріт (№2) у 1989 році, огорожі (№3) - у 2008 році.

За змістом довідки від 05.06.2018 року щодо показників на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1, самочинне будівництво відсутнє (а.с. 32).

Відповідно до договору дарування від 18.03.1994 року посвідченого державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Прісною Є.Г (а.с. 23-24), ОСОБА_6, є власником домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1, однак, печатка особи яка його посвідчила - державного нотаріуса, відсутня. Відсутність на договорі відповідного штампу БТІ також свідчить і про непроведення його державної реєстрації.

Відсутність державної реєстрації договору дарування нерухомого майна перешкоджає його власникам у реалізації свого права власності та стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неналежного оформлення правовстановлюючого документу на будівлю не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивачі не можуть ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу №1.

Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Враховуючи те, що спадщину у вигляді домоволодіння після смерті ОСОБА_6 позивачі прийняли, в судовому засіданні встановлено правомірність звернення заявників до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1), право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташований за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловіка - ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1), право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташований за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 батька - ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2), право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, розташований за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 батька - ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яненко