Номер провадження: 22-ц/785/884/18
Номер справи місцевого суду: 522/7934/17
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Черевка П.М.,

при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року в цивільний справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

27 квітня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_3 надійшла позовна заява про стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_4 (а.с.2-3).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 було задоволено, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 липня 2017 року і до закінчення останньою навчання, але не пізніше дня досягнення нею двадцяти трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн(а.с.41-42).

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 05 грудня 2017 року звернувся до суду з апеляційною скаргою. Зокрема, апелянт зазначає, що вказане рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не надано можливості подати заперечення у справі. Зокрема, апелянт посилається на те, що в оскаржуваному рішенні зазначається, що відповідача та його представника повідомлено про місце та час розгляду справи належним чином, що не відповідає дійсності. Судом не встановлено та не досліджено той факт, що у позивачки взагалі відсутні законні підстави для подання відповідного позову, оскільки донька прописана та проживає разом з відповідачем в одній квартирі. Також судом не було досліджено той факт, що протягом 2016-2017 років відповідач сплачував частину вартості навчання доньки. Тому апелянт просить рішення Приморського районного суду м. Одеси скасувати у повному обсязі, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 49-52).

В судовому засіданні позивачка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Апелянтв судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з'явилися, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня донька сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати їй таку допомогу, а стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої доньки , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

27 квітня 2017 року ОСОБА_3 подала до суду першої інстанції позов про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання на період навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? від його заробітку починаючи з дня народження доньки щомісячно до досягнення нею 23 років (а.с.2-3). На підтвердження своїх вимог позивачка надала до суду свідоцтво про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 31.03.2011 року (а.с. 4); свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх доньки - ОСОБА_4 (а.с. 5); наказ № 01-10-190 від 11.08.2016 року згідно з якими ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.09.2016 року зарахована на 1-й курс денної контрактної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за спеціальністю «Менеджмент», що підтверджується довідкою Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова від 25.04.2017 року № 11-45/261 (а.с. 7); договір № ЕВ-МО-214 про надання освітніх послуг від 26.08.2016 року, укладений між замовником ОСОБА_3, одержувачем ОСОБА_4 та виконавцем Одеською національною академією зв'язку ім. О.С. Попова, згідно з яким загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 34280,00 грн, в тому числі за роками: 2016/2017 н.р. - 8570,00 грн; 2017/2018 н.р. - 8570,00 грн; 2018/2019 н.р. - 8570,00 грн; 2019/2020 н.р. - 8570,00 грн; 2010/2021 н.р. - 8570,00 грн (а.с. 8); податкову декларацію єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 відповідно до якої за І квартал 2017 року обсяг доходу позивачки становить 23053 грн (а.с. 6). Окрім цього, в процесі розгляду справи судом першої інстанції було задоволено клопотання позивача та витребувано від ДП «ГПК України» відомості щодо розміру заробітної плати ОСОБА_2, за останні 6 місяців. Так, на виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_2 була надана довідка №793 від 13.10.2017 року згідно з якою за період з квітня по вересень 2017 року ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в розмірі 136614,87 грн (а.с. 39).

На підставі вказаних вище доказів, а також відповідних норм матеріального права, які регулюють питання призначення аліментів на утримання повнолітньої дитини до досягнення нею 23 років суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 липня 2017 року і до закінчення останньою навчання, але не пізніше дня досягнення нею двадцяти трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відхиляючи довід апеляційної скарги щодо того, що ані він, ані його представник про судове засідання призначене на 01.11.2017 року належним чином повідомлені не були, внаслідок чого в нього була відсутня можливість надати відповідні заперечення та докази, які б спростовували вимоги позивача колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи відповідач - ОСОБА_2 отримував кореспонденцію від суду першої інстанції, в тому числі позовну заяву з додатками (про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення), повідомлявся про судове засідання через представника (про що міститься підпис представника в довідковому листі), а також безпосередньо та через представника - ОСОБА_6 приймав участь в судових засіданнях 21.09.2017 року та 29.09.2017 року, що підтверджується журналами судового засідання та відповідно був повідомлений про судове засідання в якому було ухвалене оскаржуване рішення (а.с. 17,22,24,33).

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Отже, оскільки в матеріалах справи містяться докази своєчасного та належного повідомлення сторони відповідача про судові засідання (в тому числі й про те, в якому було ухвалено оскаржуване рішення), враховуючи участь сторони відповідача в судових засіданнях протягом розгляду справи, а також те, що апелянтом не були надані докази неможливості подання доказів до суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував той факт, що повнолітня донька прописана та проживає разом з ним та позивачкою в квартирі АДРЕСА_1, яка належить йому, та за яку він сплачує всі комунальні послуги, що становлять третину його заробітку. Тому апелянт зазначає, що оскільки чинним законодавством передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дитина, то у позивачки були відсутні законні підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні позивачем було надано копію позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Приморської РА про визначення порядку користування квартирою, поділ особових рахунків та укладення окремого договору найму житлового приміщення, третя особа на стороні відповідача КП ЖКС «Порто-Франківський», справа № 522/9572/17, яка на даний момент розглядається Приморським районним судом м. Одеси. З даної позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 звертається до суду з відповідними вимогами та вказує, що при розірванні шлюбу місце проживання доньки визначено з ОСОБА_3 Так, в спірній квартирі фактично утворилося дві сім'ї: вона з донькою, та відповідач - ОСОБА_2 Отже, оскільки доводи апелянта суперечать відомостям, які зазначені в позовній заяві, та будуть встановлені або у встановлені яких буде відмовлено судом в рамках іншого провадження наведені доводи апелянта є такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції.

Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції встановлено, що апелянт може щомісячно сплачувати аліменти на повнолітню дитину без погіршення матеріального стану в розмірі ? від його заробітку, але не вказує жодних підстав та не наводить письмових доказів, колегія суддів зазначає, що як вже було вище вказано, в матеріалах справи міститься довідка №793 від 13.10.2017 року про доходи апелянта. З врахуванням вказаної довідки, вказуючи на матеріальний стан апелянта, суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позовних вимог. Докази про інший майновий стан відповідача в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта, оскільки судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи, дотримані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

01.02.2018 року м. Одеса