РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року

Київський районний суд м. Харковау складі:

головуючого судді: Нев'ядомського Д.В.

при секретарі: Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося. З січня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Спору з приводу поділу майна сторони не мають. Неповнолітня дитина мешкає з позивачем, спору з даного питання між сторонами не має.

В підготовче судове засідання сторони не з'явилися, через канцелярію суду подали заяви, про розгляд справи без їх участі, позивачка позов підтримала, а відповідач його визнав.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2011 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з січня 2013 року, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, сімя існує формально.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітній дитині.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дітини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч.1ст.161 СК Україниякщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд визнає, що спору між сторонами щодо місця проживання малолітньої дітини немає, відповідно заявлені позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини є безпідставними.

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сімї суперечить інтересам сторін, спір щодо місця проживання малолітніх дітей між сторонами відсутній, а тому заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково.

На підставі викладеного,з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя» керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 141, 244-245 , ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 160,161 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 05 березня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції - актовий запис № 258 .

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Лисенко».

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Д.В. Невядомський