Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/749/17
Провадження № 2/674/45/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

Справа № 674/749/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дунаєвецької міської ради

Хмельницької області,

третя особа: Дунаєвецька районна державна

адміністрація Хмельницької області

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 77032,73 грн.)

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 77032,73 грн.) посилаючись на те, що 03 червня 2000 року померла його бабка - ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті залишився жилий будинок з господарськи будівлями і сертифікат на право на земельну частку( пай) серії ХМ № 0261288 розміром 1,77 га, який виданий 15 травня 1997 року на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 20 січня 1997 року № 58, і яка розташована на території села Велика Кужелова Дунаєвецького району Хмельницької області.

Після смерті бабки спадщину прийняв ОСОБА_3, який є його дідом, однак спадщину не встиг оформити, оскільки 02 серпня 2016 року помер.

Після смерті діда позивач звернувся до нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу за оформленням спадщини, оскільки його батько - ОСОБА_4 помер 03 січня 1984 року.

04 травня 2017 року нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності на будинок не видавалося, про що є довідка Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 25 грудня 2016 року, а сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0261288 розміром 1,77га від 15 травня 1997 рою втрачений, про що є оголошення в газеті Дунаєвецький вісник від 23 березня 2017 року.

Позивач звернувся в Дунаєвецьку районну державну адміністрацію, з приводу видачі дублікату сертифіката на земельну частку пай, де йому було відмовлено, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій проти позову не заперечив і просить справу розглядати у його відсутності.

Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду повідомлення, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 03 червня 2000 року померла ОСОБА_2, 02 серпня 2016 року помер ОСОБА_3, а до цього 03 січня 1984 року помер їхній син ОСОБА_4, що підтверджується копія свідоцтв про смерть та копією свідоцтва про народження.

Згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2017 року, встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3 є внуком по лінії батька померлої 03 червня 2000 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 48143437 від 20.06.2017 року спадкові справи після смерті ОСОБА_2 не заводилися.

Відповідно до ст.530 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), позивач є спадкоємцем за законом першої другої, який прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкожавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та свідоцтвом про одруження та довідкою Дунаєвецької міської ради №201 від 03.05.2017 року.

Відповідно до довідки №203 від 03.05.2017 року, виданої Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області видно, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 03.06.2000 року з 04.06.2000 року в управління спадковим майном вступив її чоловік ОСОБА_3, який спадщину прийняв, що підтверджується проживанням у спадковому будинку, але своїх спадкових прав не оформив та помер 02.08.2016 року.

До маси спадкового майна, після смерті ОСОБА_2, входить житловий будинок площею 74,2 м.кв. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: прибудова, літня кухня, баня, господарські споруди, вартістю 44425 грн., а також земельна частка (пай) площею 1,77 в умовних кадастрових гектарах члена КСП «Ранок», що знаходиться на території с. Миньківці Дунаєвецького району Хмельницької області, вартістю 32607,73 грн.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 травня 2017 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Велика Кужелова по вул.Підгірна,7 Дунаєвецького району Хмельницької області, що належав ОСОБА_2, яка померла 03 червня 2000 року, на імя позивача в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Згідно з довідкою Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 25 грудня 2016 року видно, що акт про завершення будівництвом житлового будинку в с. Велика Кужелова по вул.Підгірна, 7, Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на імя ОСОБА_2 не видавалося.

Як вбачається з виписок з погосподарських книг за 1961-1963 рр., 1964-1966 рр. та 1996-2000 рр., а також довідок, виданих Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області, ОСОБА_2 з 1961-1963 рр. рахується власником будинку в с.Велика Кужелова по вул.Підгірна, 7, Дунаєвецького району Хмельницької області, будинок та господарські будівлі 1958-1962 року забудови . Виділено для будівництва і обслуговування господарства 0,30 га земельної ділянки, разом з нею у вищезазначеному будинку був зареєстрований та проживав внук позивач по справі, ОСОБА_1.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_2 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померла ОСОБА_2 своє право власності в БТІ не оформила.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок в с. Велика Кужелова по вул.Підгірна, 7 Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Також відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04 травня 2017 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), не може у звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи земельну частку (пай).

Відповідно до копії оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» №12 (10920) від 23 березня 2017 року втрачений сертифікат серії ХМ №0261288, виданий ОСОБА_2, вважати недійсним.

Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно.

Судом встановлено, що 15 травня 1997 року ОСОБА_2, як члену КСП "Ранок" с.Миньківці Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0261288 розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується, копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та розпорядженням голови Дунаєвецької РДА №58-р від 20.01.1997 року.

Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай), яке в свою чергу перейшло у порядку спадкування до ОСОБА_1 за законом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 1,94 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та право на земельну ділянку площею 1,77 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 03 червня 2000 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.86, 524, 526, 529-530, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.4 ст. 25, ст.ст. 346, 1268-1270 ЦК України, п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області (місцезнаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка,50 Хмельницької області, ), третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області (місцезнаходження: м.Дунаївцівул.1-го Травня, 1 Хмельницької області ) про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 77032,73 грн.) задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с.Велика Кужелова по вул.Підгірна, 7 Дунаєвецького району Хмельницької області,як за спадкоємцем за законом, який належав померлій 03 червня 2000 року ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Ранок» с.Миньківці Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом, який належав померлій 03 червня 2000 року ОСОБА_2 згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ № 0261288.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук