Справа №591/4910/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко А. Я.
Номер провадження 22-ц/788/76/18 Суддя-доповідач - Собина О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2017 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Сумбуд-Інвест» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

16 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулася до місцевого суду із заявою про забезпечення її позову до ТОВ «Фінансова компанія Сумбуд-Інвест» про стягнення грошових коштів, в якій просила заборонити будь-які дії, пов'язані з відчуженням нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №54, загальною площею 79,13 м.кв., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі довідки про 100% виконання обов'язків Покупця 15м.п./12л.-54 від 21.08.2017 року, договору купівлі-продажу майнових прав №15 від 21.08.2017 року та додаткової угоди №1 від 21.08.2017 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що 17.04.2015 року між нею та ТОВ «ФК «Сумбуд-Інвест» укладено договір №6 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А, за умовою якого нею були сплачені кошти в сумі 526012,00 грн. з метою інвестування в об'єкт будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 73 м.кв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.08.2017 року у справі №591/71/17 накладено арешт на майнові права, що виникли на підставі договору №6 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А від 17.04.2015 року та додаткової угоди №1 від 27.04.2016 року укладених між нею ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-Інвест», а саме нежитлове приміщення 54НЖ, загальною площею 73,13 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1; заборонено будь-яке відчуження вказаних майнових прав на нерухоме майно. В той же час, 21.08.2017 року забудовник АТ «Сумбуд» самовільно змінив площу та назву спірного приміщення і уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу майнових прав №15 на нежитлове приміщення 54, загальною площею 73,13 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Тобто, ТОВ «ФК «Сумбуд» стосовно одного й того самого приміщення уклав договір з нею, а після того як нею були виконані всі обов'язки за договором, інше підприємство - АТ «Сумбуд» реалізувало майнові права на теж саме приміщення ОСОБА_5, при цьому договір №6 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А, який укладений між нею та ТОВ «ФК Сумбуд-Інвест» щодо спірного приміщення є чинним та відсутні судові рішення щодо визнання його недійсним. ОСОБА_3 вважає, що на даний час існує реальна загроза продажу ОСОБА_5 нежитлового приміщення 54, загальною площею 73,13 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що унеможливить у подальшому виконання судового рішення.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено будь-які дії, пов'язані з відчуженням нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №54, загальною площею 79,13 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі довідки по 100% виконання обов'язків покупці 15м.п./12л.-54 від 21.08.2017 року, договору купівлі-продажу майнових прав №15 від 21.08.2017 року та додаткової угоди №1 від 21.08.2017 року.

ПрАТ «Сумбуд» з ухвалою суду не погодився та оскаржив її в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

При цьому зазначає, що об'єкт інвестування за договором про участь у Фонді фінансування будівництва виду А, який було закріплено за ОСОБА_3, було відкріплено фінансовою компанією та повернуто кошти, внаслідок чого ОСОБА_3 втратила на нього права, а забудовником самостійно продано об'єкт. Вважає, що оскаржувана ухвала впливає на права АТ «Сумбуд», оскільки прийнята відносно об'єкта на який ним було передано майнові права ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника апелянта та представника ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, дослідивши виділені матеріали справи і перевіривши ухвалу суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, 17.04.2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «Сумбуд-Інвест» укладено договір №6 про участь ОСОБА_3 у Фонді фінансування будівництва виду А, а саме нежитлове приміщення №54, загальною площею 79,13 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.4-7).

Додатковою угодою №1 від 27.04.2016 року до договору №6 від 17.04.2015 року про участь у Фонді Фінансування будівництва виду А, зменшено загальну площу об'єкту інвестування та змінено умови первісного договору (а.с.8).

ОСОБА_3 подала заяви про повернення зайво сплачених коштів, але умови договору було порушено і кошти їй не повернуто і вона 19 вересня 2016 року звернулась з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-Інвест» про стягнення грошових коштів у сумі 50983 грн.88 коп.(а.с.2-3).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.08.2017 року накладено арешт на майнові права та заборонено будь-яке відчуження майнових прав, що виникли на підставі договору № 6 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А від 17.04.2015 р. та додаткової угоди № 1 від 27.04.2016 р., укладених між ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія Сумбуд-Інвест», а саме на нежитлове приміщення 54НЖ, загальною площею 73,13 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Заборонено ТОВ «Фінансова компанія Сумбуд-Інвест» видавати іншим особам довідку про набуття у власність об'єкту інвестування, а саме на нежитлове приміщення 54НЖ, загальною площею 73,13 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.43).

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 21.08.2017 року між АТ «Сумбуд» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу майнових прав №15 на нежитлове приміщення 54, загальною площею 79,13 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.44).

16 листопада 2017 року позивач звернулась із уточненою позовною заявою у якій збільшила коло відповідачів у справі і, крім первісного відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-Інвест», заявила позов і до ПАТ «Сумбуд», ОСОБА_5, управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» і змінила предмет позову.

Цього ж дня, позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, за результатами розгляду якої судом була постановлена оскаржувана ухвала від 17 листопада 2017 року, а уточнена позовна заява була залишена без руху з підстав несплати судового збору про що також була постановлена ухвала.

Таким чином, на час постановлення ухвали про забезпечення позову судом ще не було відкрите провадження , що стосувалось предмету заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), позов майнового характеру забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, на час постановлення оскаржуваної ухвали, за відсутності відкритого провадження, що стосувалось предмету заяви про забезпечення позову, місцевий суд не мав можливості з'ясувати відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, не взяв до уваги інтереси власника майна ОСОБА_5 та ПАТ «Сумбуд», які ще не були сторонами у справі, а також не перевірив наявність між сторонами дійсного спору та чи є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення позову прийнята передчасно і з неправильним застосуванням норм процесуального права.

З огляду на викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню на підставі п.п.1, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2017 року в даній справі скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук