Справа №442/142/18
Провадження №2/442/634/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря - Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич в порядку спрощеного позовного цивільну справу №442/142/18за позовом Дрогобицького державного педагогічного університету ім.Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8870 гривень за договором про надання освітніх послуг та 1600 грн. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 серпня 2013 року між Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг, згідно якого Університет зобовязувався надати освітні послуги ОСОБА_3 за рахунок коштів відповідача на рівні державних стандартів освіти за денною формою навчання з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, а відповідач взяв на себе зобовязання оплачувати надані освітні послуги.. ОСОБА_3 зараховано до числа студентів Університету по спеціальності «6.020303 Філологія (англійська мова і література)». Однак, в порушення вимог Договору, відповідач не оплачував вчасно отримані освітні послуги. А тому, наказом ректора Університету від 30 червня 2015 року ОСОБА_3 була відрахована із числа студентів університету. На час відрахування за відповідачем утворилася заборгованість по оплаті за навчання через неналежне виконання умов договору. Станом на момент подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача становить 8870 грн, що складається з 4850 грн. - сума боргу за зобовязаннями; 3599 - інфляційне збільшення суми боргу; 421 проценти річних від простроченої суми.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, якою просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з вимогами під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Згідно положень ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

В судовому засіданні встановлено , що 12 серпня 2013 року між Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг (а/с 4).

За таким договором університет зобовязувався надати освітні послуги ОСОБА_3 за рахунок коштів відповідача на рівні державних стандартів освіти за денною формою навчання з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, а відповідач взяв на себе зобовязання оплачувати надані освітні послуги, вартість яких за навчальний рік становить 9700. Згідно відмітки бухгалтерії про внесення коштів за перший семестр відповідачкою сплачено 7788 грн. 20.08.2013 року.

Згідно до виписки з наказу № 327 С ректора університету ОСОБА_3 зараховано до числа студентів університету по спеціальності «6.020303 Філологія (англійська мова і література)» (а/с 5).

За умовами договору від 12.08.2013 загальна вартість освітньої послуги становить 38800 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору замовник освітніх послуг повинен своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором.

Згідно п. 4.4 Договору відповідач зобов'язалася вносити оплату готівкою кожного семестру, але не пізніше першого числа місяця, що слідує за розрахунковим періодом.

Згідно п. 5.2 Договору у випадку ненадходження оплати за навчання протягом 30 днів від встановленого у договорі терміну, Університет має право розірвати договір і відрахувати студента з університету.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-УІІ наказом № 275 ректора університету від 30 червня 2015 року ОСОБА_3 була відрахована із числа студентів університету (а/с 9).

Внаслідок невиконання відповідачкою зобов'язань, передбачених умовами договору, укладеного 12.08.2013 року між Дрогобицьким державним педагогічним університетом імені ім. Івана Франка та ОСОБА_1, заборгованість боржника станом на 11.01.2018 року становила 8870 грн, що складається з 4850 грн. - суми боргу за зобовязаннями; 3599грн. - інфляційне збільшення суми боргу; 421 грн. проценти річних від простроченої суми, що стверджується з довідкою розрахунком № 343 від 22.12.2017 р., що видана бухгалтерською службою Дрогобицького державного педагогічного університету (а/с 10-12).

Згідно ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ч.1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. А за змістом ст.11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання за договором б/н від 12.08.2013 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг, кошти за навчання не сплатила, чим порушила умови договору.

Під час розгляду судової справи, доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунки по сплаті відсотків та пені чи заперечень з приводу оплати за договором про навчання, відповідачкою не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Дрогобицького державного педагогічного університету імені ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки внаслідок укладення договору, відповідачка взяла на себе зобов'язання щодо оплати освітніх послуг, але дане зобов'язання не виконала.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений судовий збір в сумі 1600,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 81, 82, 89,141, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1( паспорт серії КВ 452437, виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області (адреса: вул. Сагайдачного, 9, кв., 4 м. Дрогобич Львівської області) на користь Дрогобицького Державного педагогічного університету імені ОСОБА_2 ( , юридична адреса: вул. Івана Франка,24 м. Дрогобич, Львівська область) заборгованість за договором про надання освітніх послуг (навчання) у розмірі 8870 грн. (вісім тисяч вісімсот сімдесят грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( паспорт серії КВ 452437, виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області , адреса: вул. Сагайдачного, 9, кв., 4 м. Дрогобич Львівської області) на користь Дрогобицького Державного педагогічного університету імені ОСОБА_2, (юридична адреса: вул. Івана Франка,24 м. Дрогобич, Львівська область) судові витрати у розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот грн.00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннядо апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Б.Нагірна