Справа № 502/2372/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

до

Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області про надання ОСОБА_1 додаткового строку, необхідного для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 10.05.2006 року.

З позовної заяви вбачається, що 10.05.2006 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на майно, а саме на земельну ділянку площею 3,08 га, розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно позивачу, про що відповідно був складений заповіт, посвідчений 05 числа 2001 року Приозерненською сільською радою Кілійського району одеської області. Наданий законом шестимісячний строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустив, адже протягом шести років до моменту смерті спадкодавця постійно проживав з нею за однією адресою. Так як вона потребувала постійного догляду. Після смерті ОСОБА_2 позивач повернувся у зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2, внаслідок чого пропустив строк для прийняття спадщини. Під час звернення до державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської ради позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду. На підставі зазначеного позивач просить надати йому додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після ОСОБА_2, померлої 10.05.2006 року.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява, відповідно до якої він просить здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначає, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, відповідно до якої просить провести засідання без його участі. А також зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено:

З державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 090478, виданого 25.10.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією, вбачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 464 від 16.08.2004 року належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області.

10.05.2006 року померла ОСОБА_2, про що 10.05.2006 року складено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 481153, виданого 14.03.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

2001 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Приозерненською сільською радою Кілійського району Одеської області, зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 2, відповідно до якого все своє майно, яке буде належати спадкодавцю на ден смерті, де б воно не знаходилось, з чого б не складалось, вона заповіла ОСОБА_1.

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційного листа № 1542/01-16 від 21.07.2017 року, наданого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, ОСОБА_1 звертався до нотаріуса для оформлення спадщини, а саме на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, померлої 10.05.2006 року, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 10.05.2006 року, згідно ст. 1235 ЦК України, та пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини з поважних причин.

Відповідно ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 10.05.2006 року.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 200, 263-265 ЦПК України, ст. 1222, 1261,1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк у 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 10.05.2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3