Справа № 323/256/18
№ провадження 2-о/323/19/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

22.02.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Сабліної А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій вказує, що27.08.2005 року між нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб, у шлюбі народилися діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Оріхівського районного суду від 19.12.2016 р. шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано.

Згідно рішення Оріхівського районного суду від 27.03.2017 р. двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, майно, набуте за час шлюбу, визнано об'єктами спільної сумісної власності подружжя та здійснено його відповідний поділ.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_6 є власницею ? квартири за адресою: АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності.

Сімейні відносини між нею та колишнім чоловіком зіпсувались задовго до розлучення. Змінилася поведінка ОСОБА_5, його ставлення до неї та їх спільних дітей. Після розлучення та поділу майна, ОСОБА_5 почав вкрай агресивно поводитися та вчиняти дії, які містять ознаки психологічного та економічного насильства з метою примусу її разом з дітьми залишити квартиру, оскільки ОСОБА_5 має на меті створити нову сім'ю та проживати з нею саме у вказаній квартирі.

Економічне насильство з боку кривдника проявляється в наступнихдіях:

ОСОБА_5 пошкодив вхідні двері до квартири, зламав один із замків дверей (що знизило їх функціональні можливості щодо забезпечення безпеки та унеможливлення проникнення до приміщення сторонніх людей), зламав дверний дзвінок, пошкодив газову пічку, унітаз, пральну машину, витяжку, кухонну мийку, лічильник для води. Ще до прийняття рішення суду про поділ майна та після прийняття такого рішення, маючи вільний доступ до квартири та за час її відсутності, самовільно вивіз з квартири речі, які вони придбали за час подружнього життя.

Оскільки значну частину речей ОСОБА_5 вивіз з квартири ще до прийняття рішення суду про поділ майна, а також забрав технічну документацію на побутову техніку, під час вирішення питання про поділ майна, вона не мала змоги довести суду про його існування.

З приводу вказаних вище обставин вона зверталася до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, але розгляд її повідомлень було припинено у зв'язку з відсутністю ознак кримінального та адміністративного правопорушення.

З метою уникнення подальшого зникнення майна, 03 листопада 2016 року заявниця звернулася до Оріхівської міської ради з проханням уповноважену комісію вийти за місцем події та здійснити опис майна, що залишилося. Відповідна комісія у складі: ОСОБА_7 - заступника міського голови, ОСОБА_8 - головного спеціаліста Оріхівської міської ради, ОСОБА_20. - депутата міської ради 7 скликання, ОСОБА_9 - юрисконсульта міської ради, здійснила виїзд до квартири, але ОСОБА_5 заборонив членам комісії ввійти до приміщення.

ОСОБА_5 без її відома та згоди вилучив з квартири оригінали документів, в тому числі документи про право власності на квартиру, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, технічну документацію на побутову техніку, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є формою економічного насильства в сім'ї.

Завдяки матеріальній підтримці її родичів, вона мала заощадження в сумі 10 тис. грн., які зберігалися у квартирі, а саме в кімнаті, яку займає вона та діти. Але 15.01.2018 р. ці кошти зникли. Вільний доступ до будь-якого приміщення в квартирі мав тільки ОСОБА_5

16.01.2018 р. звернулася до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області з відповідною заявою. На підставі її повідомлення відкрито та триває кримінальне провадження за № 0000036.

15.01.2018 р. ОСОБА_5 самовільно, без її відома та згоди здійснив демонтаж ванної, залишивши ванну кімнату в аварійному стані та непридатною для використання. З приводу порушеного питання вона звернулася до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області. Наразі триває з'ясування обставин справи.

Декілька разів ОСОБА_5 перешкоджав їй потрапити до квартири. Зокрема, такі дії він вчиняв 03.11.2016 (було викликано співробітників поліції та працівників відділення МЧС, вказаний факт зафіксовано у висновку Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 03.11.2016 р.), а також 22.01.2018 р., порушуючи гарантоване Конституцією України її право на житло.

Речі, які ОСОБА_5 подарував сину ОСОБА_2 (ігрову приставку та велосипед), кривдник відібрав у дитини, вчинивши образу та душевні страждання у малолітньої дитини.

Окрім того, ОСОБА_5 вчиняє низку дрібних ганебних вчинків: за час відсутності інших мешканців квартири вчиняє безлад, розкидає речі, одяг по приміщенню, переставляє та перекидає меблі, знеструмлює квартиру, б'є скляні речі, зокрема, банки для заготівлі продуктів харчування, шкодить речі дрібного вжитку.

Побутові умови, які створив своїми вчинками ОСОБА_5 стали просто жахливим для неї та малолітніх дітей: через пошкоджену газову піч вона має труднощі з приготування їжі, через періодичне знеструмлення квартири, за відсутності світла діти не мають змоги підготувати домашнє завдання, без ванни вони не мають можливості належним чином дотримуватись особистої гігієни тощо.

Всі ці дії підтверджують, що ОСОБА_5 вчиняє агресивне економічне насильство як по відношенню до неї, так і по відношенню до малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що також супроводжується і психологічним насильством.

ОСОБА_5 незадовго до розлучення, так і після нього постійно вчиняє сварки, принижує її, словесно ображає, застосовуючи нецензурну лайку, весь час їй і погрожує фізичною розправою під час особистої бесіди так і по телефону, примушує її та дітей звільнити квартиру. Своїми діями створює умови та обставини, за яких вона весь час переживає сильні душевні хвилювання, наприклад: погрожує надати в користування свою частину квартиру особам, які мають шкідливі звички та ведуть аморальний спосіб життя, погрожував проживанням у своїй частині квартири своїх родичів, в тому числі рідного брата, який має психічне захворювання. З приводу викладених обставин, з метою захисту, вона зверталася з повідомленнями до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, але розгляд її заяв було припинено у зв'язку з відсутністю ознак кримінального та адміністративного правопорушення.

Психологічне насильство ОСОБА_5 змушує її побоюватись за свою безпеку та безпеку дітей, спричиняє емоційну невпевненість, завдають шкоду її психічному здоров'ю та здоров'ю їх спільних дітей. Вона майже постійно перебуває у нервовому напруженні, відчуває почуття страху та тривоги. Після зустрічі з ОСОБА_5 або після телефонної розмови з ним, внаслідок образливої поведінки з його боку, вона відчуває сильне душевне хвилювання, що негативно впливає на її працездатність та спосіб життя взагалі. Від ситуації, яка триває вже довгий час, страждають діти, які також переживають та хвилюються.

Все вищевикладене свідчить про численні порушення з боку ОСОБА_5 своїх обов'язків як батька, та його жорстоке ставлення до малолітніх дітей в сім'ї.

Зі свого боку ОСОБА_5 вважає, що своєчасна сплата аліментів на утримання дітей є достатнім для виконання батьківських обов'язків. Також ОСОБА_5 звертався до ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради з проханням встановити часи побачень з дітьми. Відповідне рішення було прийняте 25.10.2017 р. Але ОСОБА_5 своїм правом жодного разу не скористався та не відвідує ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Принагідно повідомляє, що зі свого боку перешкод у спілкуванні з дітьми ОСОБА_5 вона не створювала, тому причина його звернення до органу опіки та піклування їй не відома.

З метою захисту своїх малолітніх дітей від домашнього насильства, вона неодноразово зверталася до ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради. За результатами звернень були складені висновки від 15.11.2017 та від 16.01.2018, але порушені заявницею питання по суті вирішені не були.Прохає суд:

1.Заборонити ОСОБА_5 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за АДРЕСА_2

2.Заборонити ОСОБА_5 наближатися на відстань більш ніж 300 м до місця проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - АДРЕСА_3; до місця роботи ОСОБА_1 - КЗ «Оріхівська районна ДМШ ім. М.Сокіл», до місця навчання ОСОБА_2 - КЗ «Оріхівський НВК № 2 ім. академіка В.А. Лазаряна», до місця навчання та виховання ОСОБА_3 -Оріхівський КДНЗ «Червона Шапочка».

3.Заборонити ОСОБА_5 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_5, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

4.Заборонити ОСОБА_5 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

5.Усунути перешкоди у користування майном, що є об'єктом права спільної часткової власності, а саме зобов'язати ОСОБА_5 утримуватися від дій, що перешкоджають вільний доступ ОСОБА_1 до квартири за АДРЕСА_2

6.Обмежувальний припис видати на строк шість місяців.

У судовому засіданні заявниця та її представник на заяві наполягали, прохали її задовольнити.

ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви, суду пояснив, що економічного та психологічного насильства не вчиняв над колишньою дружиною та дітьми, аліменти сплачує своєчасно, колишня дружина намагається його просто виселити з квартири.

Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Ст. 1 Європейської Конвенції встановлює зобов'язання кожної держави, яка ратифіку- вала Конвенцію, поважати права людини шляхом гарантування кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, прав і свобод, визначних у Конвенції.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

27.08.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, актовий запис № 72, свідоцтво про шлюб НОМЕР_1

У шлюбі народилися діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_2 , та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження НОМЕР_3./а.с.13-14/

Рішенням Оріхівського районного суду від 19.12.2016 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано./а.с.15/.

Відповідно до рішення Оріхівського районного суду від 19.12.2016 р ОСОБА_5 зобов'язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу./а.с.16/.

Згідно рішення Оріхівського районного суду від 27.03.2017 р. двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя/а.с.17-18/.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власницею ? квартири за адресою: АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності./а.с.19/.

В судовому засіданні представник заявниці суду пояснила що ОСОБА_5 вчиняє відносно ОСОБА_1 та її дітей економічне та психологічне насильство, діяння якого вказані в позові.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

В силу вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов»язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об»єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв»язку особисто і через третіх осіб.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є тіткою заявниці, після розлучення та розподілу майна ОСОБА_5 у квартирі відрізав світло, вирвав розетки, викрутив лампочки , відірвав від газової плити шланги, зрізав водяний лічильник, відповідно деякий час була відсутня вода у квартирі. ЇЇ чоловік ОСОБА_13 допомагав підключати світло, газ у квартирі, щоб діти могли у нормальних умовах проживати. Пошкодження були навмисні, так як шланги від газової печі вирвані, дроти на світло мілко порізані, газова піч лежала в іншій кімнаті, опалення не працювало, бо батареї були розкручені. Ванну вивіз з квартири, вона з чоловіком допомагала ОСОБА_1 купувати та встановлювати ванну у квартирі, забезпечували нормальні умови дітям. З дружини зняв сережки, та повідомив , «в разі якщо вона не зніме, то відірве їх з вухами». Вивіз багато речей з квартири, ті що залишилися, порозкидав по всій квартирі. За зверненням ОСОБА_1 була створена комісія в міській раді, ОСОБА_5 на цей час перевіз матір та свого брата до квартири, які не запустили до квартири членів комісії та ОСОБА_1 Діти знаходилися в квартирі, їм не дозволяли навіть матері відчинити двері. Викликали поліцію, МЧС, так як ОСОБА_1 не знала хто знаходився з її неповнолітніми дітьми у квартирі. Зі слів старшого сина, їм стало відомо, що йому закрили рот і не дозволяли щоб він відчинив двері свої мамі.При ній як свідка, було сказано ОСОБА_5 своїй колишній дружині, що у свою кімнату він заселить бомжів, з якими у них не буде можливості проживати, і вона виселиться з квартири. Забрав у дитини ліжко, матрац, подарунки які дарував. Велосипед сина виставив на продаж в ОЛХ. Квартира кардинального ремонту не потребувала, можливо косметичний ремонт. Декілька разів вона була свідком їх суперечок, ОСОБА_5 постійно нецензурними словами виражався на адресу колишньої дружини, при цьому завжди перебували їх діти. ОСОБА_1 звернулася до органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що до квартири де проживають ОСОБА_1 він прийшов за проханням ОСОБА_1, щоб допомогти.Коли зайшов до квартири, то там було відрізано світло нанівець, вирвані розетки, викручені лампочки , газова піч була відключена та знаходилася в іншій кімнаті перекинута, котел на опалення не працював, так як були розкручені батареї. Всі пошкодження були навмисні. Ванна була відсутня, він з дружиною допомагав купувати ванну та встановлювати її у ванній кімнаті, щоб забезпечити нормальні умови в першу чергу дітям.

Свідок ОСОБА_7, суду пояснив, що за заявою ОСОБА_1 для складання акту опису майна, в міській раді Оріхівського району була створена комісія у склад якої входив і він. Коли члени комісії прийшли до квартири де проживала сім'я ОСОБА_1, їм двері відчинила мати ОСОБА_5, яка не впустила їх до квартири, погрожувала на їх адресу, також не впустила до квартири і ОСОБА_1. ОСОБА_5 вдома не було, він приїхав пізніше, коли комісія знаходилася на подвір'ї.

Неповнолітній свідок, ОСОБА_2, який був допитаний в присутності представника органу опіки та піклування ОСОБА_14 та психолога ОСОБА_15 суду повідомив, що батько ОСОБА_5 не спілкується з ним майже два роки. Після розлучення з мамою він забрав з квартири телевізор, мікрохвильову піч, з кухні меблі, тарілки розкидав по кухні. Йому батько коли ще проживали разом, зробив двоповерхове ліжко. Спочатку зникла драбина до нього, а пізніше він його розкрутив і виніс з квартири, спить на маленькому ліжку сестри, а сестра спить з мамою. Ванна у квартирі була, потім зникла, причину мама не пояснювала. На даний час ванну мама купила та встановили у ванній кімнаті. В квартирі його батько вирізав світло, були на стелі врізані маленькі лампочки, він всі їх викрутив і забрав, сказав що купить інші, розетка була вирвана, коли відрізав світло то вода почалася битися напругою, котел на опалення не працює, квартиру обігрівають електричним каміном. Коли забирав меблі з кухні, газову плиту викинув до іншої кімнати, мама їжу готувала у мультиварці. Особисто при ньому з мамою його батько сварився три рази, він постійно її ображав нецензурними словами, кричав, виганяв з квартири. Був один випадок, коли його мама, він та його сестра захворіли грипом, батько прийшов на підпитку, мама лежала на ліжку хвора, він підбіг до неї та почав кричати, стягувати з ліжка, потім взяв матрац витягнув з під мами, мама впала на підлогу. Його подарунки приставку та велосипед батько забрав, пояснив, йому , « щоб мама не велосипеді не каталася», пізніше на сайті ОЛХ він побачив об'яву, де батько продавав його велосипед. Також розповів про випадок, коли бабуся разом з братом тата були в квартирі з ним та сестрою, вони не пускали маму та не дозволяли йому відчинити їй двері. До теперішнього часу батько ні з сестрою, ні з ним не спілкується, він навіть не знає його номеру мобільного телефону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово (27.07.2016р, 01.11.2016, 3.11.2016, 27.02.2017, 24.04.2017, 22.01.2018) зверталася до Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції головного управління національної поліції в Запорізькій області з заявами, в яких повідомляла, що під час сварок з чоловіком він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, не пускав її до оселі, вивозив речі з квартири, ті що залишилися ламав./а.с.20-30/.

Відповідно до висновків про результати розгляду повідомлень від ОСОБА_1 працівники Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області розгляд повідомлень припиняли та вважали їх такими, що не містять ознак кримінального чи адміністративного правопорушення./а.с.21,23,25,27,29/.

22.01.2018 року ОСОБА_12 звернулася з заявою до поліції, в якій вказала що ОСОБА_5 не впускає її племінницю ОСОБА_1 до квартири. Відповідно до висновку про результати розгляду повідомлення працівник Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП України в Запорізькій області розгляд повідомлення припинив та вважав його таким, що не містять ознак кримінального чи адміністративного правопорушення/а.с.68-69/.

14.02.20018 року ОСОБА_1 знову звернулася до Оріхівського відділення поліції з заявою, в якій вказала про те, що її колишній чоловік вчиняє домашнє насильство в сім'ї. Відповідно до висновку про результати розгляду звернення було встановлено, що звернення ОСОБА_1 не містить ознак кримінального правопорушення, але вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення передбачені ст.173-2 КУпАП, при встановленні місця перебування ОСОБА_5 притягнути до відповідальності за ст.173-2 КУпАП./а.с.92-94/.

06 лютого 2018 року ОСОБА_1 направлене депутатське звернення начальнику Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області Золотоноші О.В. з проханням провести перевірку щодо обєктивності проведення співробітниками Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області перевірки фактів протиправної поведінки гр.ОСОБА_5 по відношенню до гр.ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей./а.с.133-134/.

Згідно висновку ради опіки та піклування при виконкомі Оріхівської міської ради 16 січня 2018 року про порушення прав малолітніх дітей батьком ОСОБА_5, було вирішено:

-Рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до КЗ « Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» Запорізької обласної ради з приводу насилля в сімї над малолітніми дітьми

-Виконавчому комітету Оріхівської міської ради направити копію заяви Громадянки ОСОБА_1 до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області з приводу можливого здійснення насильницьких дій громадянином ОСОБА_5 до своїх малолітніх дітей для відповідного реагування/а.с.34/.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.02.2018 , комісією в ході обстеження було виявлено , що діти проживають разом зі своєю матір'ю, на момент перевірки в квартирі було чисто, охайно. Помешкання обігрівається масляним радіатором в зв'язку з тим, що газовий котел потребує ремонту. Умови утримання дітей хороші. В ванній кімнаті було чисто, але ванна була відсутня ( були всі ознаки демонтажу ванни) /а.с.73/.

В акті про відвідування сім'ї від 13.02.2018 року зафіксовано, (свідком події стала сусідка ОСОБА_21.) що « сьогодні знову приїжджав колишній чоловік ОСОБА_5, не пускав жінку до квартири, кричав на неї образливі слова, звинувачував у крадіжці, ОСОБА_1 була знервована та плакала. Коли ОСОБА_17 стала на захист , то отримала в свою адресу лавину нецензурних слів. Під час візиту фахіфців було зафіксовано , що ОСОБА_5 знов зробив повний погром у квартирі, розкидав речі, які були складені в шафі. Жінці рекомендовано подати заяву до суду. Проведено психологічну бесіду.»/а.с.72/.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» :

-економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає, поряд з іншим, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливістю користуватися ними;

-психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає, поряд з іншим, словесні образи, приниження, переслідування тощо.

Згідно психологічно-педагогічної характеристики ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що однією зі складових, вирішення конфліктних питань даної родини є створення конструктивної моделі взаємодії дорослих членів сім'ї та відпрацюванні правил комфортного, незагрозливого життя дітей в їхньому домі, серед звичного середовища. ОСОБА_18 рекомендовано заняття з психологом./а.с.96/.

Відповідно до загального висновку психологічного дослідження від 15.02.20018 року ГО « Александра і С» були встановлені ознаки домашнього насильства у: -ОСОБА_1,1983р.н.:психологічне, фізичне, економічне, сексуальне; -ОСОБА_2, 2005р.н.: психологічне, економічне, фізичне;-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4: психологічне та економічне.

Наслідки виявлених ознак домашнього насильства у членів родини можуть в подальшому привести до розвитку соціальної дезадаптації; психосоматичних захворювань; зниження самооцінки; проблем спілкування з однолітками; планування майбутнього, застосування патерн поведінки в власних сім'ях; розвитку поведінки жертви, що призводить до погіршення психічного здоров'я, порушення соціальних норм поведінки, дисгармонійних міжособистісних відносин.Визначені під час психологічного дослідження ознаки домашнього насильства у членів родини вимагають професійної допомоги та організації соціально-психологічного супроводу родини./а.с.97-101/.

Відповідно до відповіді КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» Запорізької обласної ради від 15 лютого 2018 року - родина ОСОБА_3 зарахована до денного стаціонару Центру, їм було надано соціальні послуги, а також рекомендовано відвідування психолога з метою стабілізації психоемоційного стану та зниження рівня тривоги.

З метою забезпечення захисту прав сім'ї, згідно Інструкції щодо порядку взаємодії управлінь (відділів) у справах сім'ї, молоді та спорту, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї, затвердженої спільним наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту та Міністерства внутрішніх справ України № 3131/386 від «07» вересня 2009 року було складено «Акт отримання усної заяви та повідомлення про вчинення насильства в сім'ї або реальну загрозу його вчинення» та розіслано повідомлення про випадок насильства до суб'єктів взаємодії (Департамент соціального захисту населення ЗОДА, Запорізький обласний центр служб для сім'ї, дітей та молоді, Служба у справах ЗОДА, Оріхівське відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області)/а.с 102-103./

Згідно ст.19 Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 р.- на держави-учасниці покладено зобов'язання вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів із метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.

До матеріалів цивільної справи долученаUSB флеш-накопичувач, на якій зафіксовані телефонні розмови між ОСОБА_5та ОСОБА_1 та зображені фотокартки.

При прослуховуванні у судовому засіданні телефонних розмов між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, судом було дійсно встановлено, що ОСОБА_5 виражався в адресу ОСОБА_1 нецензурними словами, погрожував виселити її з квартири, прописати у своїй частині квартири « зеків», квартира залишиться без вікон та інше. Щодо велосипеда, який він забрав у сина, в телефонній розмові пояснив, що дійсно виставив його на продаж , так як йому потрібні кошти. /а.с.36/. А в судовому засіданні від13.02.2018 року ОСОБА_5 суду пояснював, що велосипед та приставку забрав у сина на зберігання до себе, щоб дружина їх не зламала.

У судовому засіданні були переглянуті фото, на яких зображений безлад у квартирі, ОСОБА_5 суду пояснив, що він вивозив свої речі, які були йому присуджені рішенням суду, ніякого безладу він не робив , а охайно всі речі були складені, щодо ванни пояснив, що в квартирі був плановий ремонт, він здійснив демонтаж ванни, а за спільною домовленістю з дружиною, вона встановила іншу ванну у квартирі.

Аналіз вищевказаних доказів у сукупності з поясненнями заявника, заінтересованої особи та показаннями свідків свідчать про те, що між заявницею і її колишнім чоловіком ОСОБА_5 дійсно існують конфлікті відносини, які часто переростають у сварки.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 1 - це заборона перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, до п.6 - заборона вести листування, телефоні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Враховуючи викладене, суд вважає що вимога заявниці про заборону ОСОБА_5перебувати у будинку за адресою АДРЕСА_4 місцем проживання заявниці та заборону ОСОБА_5 вести листування та телефоні переговори з ОСОБА_1, підлягаєзадоволенню.

Водночас застосування жорстокого поводження з боку ОСОБА_5 до їх дітей заявником не доведено.

У задоволенні вимоги про заборону ОСОБА_5 наближатися до місця роботи та місця проживання заявниці, до місця навчання дітей на відстань більш ніж 300м слід відмовити так як ця вимога сформульована не конкретно, що унеможливлює її подальше виконання. В судовому засіданні було встановлено, що батько ОСОБА_5взагалі не спілкується з дітьми протягом двох років, потреби в задоволенні цієї вимоги суд не вбачає.

У судовому засіданні ОСОБА_5 долучив до матеріалів справи, заяву про вчинення протиправних дій посадовою особою ОСОБА_12./а.с.77, заяви про вчинення протиправних дій відносно керівництва навчального закладу, та керівника комунального закладу. Судом дані докази відхилені, так як дані документи не відносяться до предмету спору.

Судом відхилені, як доказ по справі, фотокартки які надані заявницею, так як неможливо встановити, коли саме зроблені фотокартки, в який період часу, чи дійсно безлад який був зображений на фотографіях був здійснений ОСОБА_5 , а не іншими особами.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, , «А. проти Сполученого Королівства» (1998), «Контрова проти Словаччини» (2007), «Беваква та С. проти Болгарії» (2008), «Бранко Томасік та інші проти Хорватії» (2009), «Опуз проти Туреччи- ни» (2009), «Є.С. та інші проти Словаччини» (2009), «А. проти Хорватії» (2010), «Хайдуова проти Словаччини» (2010), «Єремія проти Республіки Молдова» (2013), «Мудрік проти Республіки Молдова» (2013) - зафіксовано порушення з боку держави прав людини у випадках, пов'язаних з домашнім насильством у сім'ї.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - кривдник , який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"Конвенція ООН про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок від 18.12.1979 р., Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 р.; Європейська конвенція про здійснення прав дітей від 25.01.1996 р.; Конвенція Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким протягом чотирьох місяців, а саме з 22.02.2018 до 22.06.2018 року

- заборонити ОСОБА_5 перебувати у квартиріспільного проживання з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за АДРЕСА_2

-заборонити ОСОБА_5 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1,або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. В іншій частині вимог - відмовити.

Про видачу обмежувальних приписів ОСОБА_5 повідомити шляхом направлення копії рішень:

-Оріхівськое ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області для взяття ОСОБА_5 на профілактичний облік

-Оріхівськудержавну адміністрацію Запорізької області

-Оріхівську міську раду Запорізької області

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текс рішення виготовлено 22.02.2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун