23.02.2018 Справа № 2605/7557/12
Справа № 2605/7557/12
Провадження № 4-с/756/122/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Трінько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва про повернення виконавчого документу стягувачу від 27 червня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

12 лютого 2018 року до суду надійшла вказана скарга ОСОБА_1, в якій він просить поновити йому строк звернення до суду із скаргою, скасувати постанову від 27 червня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до чинного на той час п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесену державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва Отрішко А.М. у виконавчому провадження № 43120587 щодо виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва 11 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 48 521 грн, а також поновити виконавче провадження.

Скаргу обґрунтовано тим, що 6 лютого 2018 року у своєму поштовому ящику він знайшов лист від Оболонського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві, датований 16 січня 2018 року, в якому ОСОБА_1 повідомлено, що 27 червня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення стягувачу ОСОБА_1 виконавчого документу у виконавчому провадженні № 43120587.

Із такою постановою він не згоден, оскільки державний виконавець передчасно повернув виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не вживши всіх необхідних заходів для розшуку майна боржника.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець Оболонського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Чеграхчі Д.І. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. Додатково пояснив, що виконавчі провадження зберігаються у їх відділі три роки, тому виконавче провадження, в межах якого було подано цю скаргу, знищено за строком зберігання. Крім того, звернув увагу суду на те, що з 2014 року стягувач ОСОБА_1 виконавчим провадженням не цікавився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПКУкраїни сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Про винесення оскаржуваної постанови державного виконавця Швачці І.С. стало відомо після 31 січня 2018 року (що підтверджується копією конверту), тому строк звернення до суду із цією скаргою підлягає поновленню.

Судом установлено, що 11 жовтня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 2/2606/3243/12, відповідно до якого із ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1 стягнуто 48 521 грн.

Із наданого державним виконавцем витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень (далі - АСВП) випливає, що постановою державного виконавця від 29 листопада 2012 року було відкрито виконавче провадження № 35463597 та того ж дня винесено постанову про арешт майна боржника й оголошення заборони на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 22 лютого 2013 року арештовано кошти боржника.

21 червня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника - транспортного засобу «Ауді 100», номерний знак НОМЕР_1.

Постановою від 25 квітня 2014 року виконавче провадження № 35463597 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 43120587.

Постановою державного виконавця від 27 червня 2014 року виконавчий документ повернути стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено обов'язки та права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом відомостей із системи АСВП підставою для винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві є наступне: в ході примусового виконання виконавчого документу боржнику направлено вимогу про сплату боргу та виклик до державного виконавця, на які він не відреагував; за адресою зазначеною у виконавчому документі боржника та його рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом не розшукано, про що складено акт. Згідно відповіді ДПС України інформація щодо місця роботи боржника відсутня. Згідно з довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Оскільки з часу винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві минуло більше трьох років, власне виконавчий документ повернуто стягувачеві, а матеріали виконавчого провадження - знищено за строком зберігання, то перевірити повноту проведення державним виконавцем виконавчих дій при здійсненні виконавчого провадження неможливо.

З огляду на викладене, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 - відсутні.

Водночас, для захисту своїх прав стягувач не позбавлений права ініціювати перед судом питання про видачу дублікату виконавчого листа із поновленням строку для пред'явлення такого листа до виконання, за наявності передбачених чинним законодавством підстав для цього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва про повернення виконавчого документу стягувачу від 27 червня 2014 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги до Оболонського районного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів із дня її проголошення.

Суддя Я.В. Пересунько