У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2018 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя на майно, яке є особистою власністю чоловіка, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з указаним позовом.

Позовна заява ОСОБА_1 не може бути прийнята судом, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 176 ЦПК України.

Так, позивачем не визначено ціну позову, з якої має бути сплачено судовий збір.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме не менше 704 грн. 80 коп. та не більше 8810 грн.

Таким чином, позивачем має бути визначено ціну позову та сплачено відповідно до цього судовий збір.

Крім того, до вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак позивачем у позовній заяві не зазначено відповідних відомостей.

Також суд розяснює позивачу, що вимоги про витребування у відповідача технічної документації на будівлю та на автомобіль «Волга» для визначення вартості вказаного майна на час укладення шлюбу, та про допит свідків не є позовними вимогами і повинні подаватися окремими клопотаннями.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу позивача, яка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, що вона не надала жодного правовстановлюючого документу на будинок, не вказала місцезнаходження будинку, не надала до суду висновок про вартість будинку, дійсну на день подачі позову.

Тобто, позивачем має бути подано до суду квитанцію про сплату судового збору виходячи із вартості майна, на яке вона просить визнати право власності.

Тому, позивачу необхідно: 1) вказати ціну позову; 2) сплатити відповідно до ціни позову судовий збір; 3) долучити до матеріалів справи оригінал квитанції про сплату судового збору; 4) долучити підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; 5) надати суду правовстановлюючі документи на будинок та висновок про вартість будинку, а також документи, що підтверджують вартість та наявність майна, яке позивач просить визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя та яке є особистою власністю відповідача.

Враховуючи викладене, заява підлягає залишенню без руху, з метою надання позивачу можливості усунути вказані недоліки.

У разі неусунення вказаних недоліків, позовна заява, згідно ст. 185 ЦПК України буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 176, 185 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя на майно, яке є особистою власністю чоловіка - залишити без руху.

Надати позивачу можливість усунути вказані недоліки протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Морозов