З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
28 лютого 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
при секретарі Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві власності належить житловий будинок №13 по вул. Д.Донського, м. Словянська.
В даному будинку на даний час зареєстровані його син, ОСОБА_3, та його дружина, ОСОБА_2, які фактично не проживають в спірному будинку з 2000 року.
Знятися з реєстраційного обліку в спірному будинку в добровільному порядку відповідачі не бажають, їх місце перебування позивачеві невідоме.
Рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідачів з реєстрації.

У звязку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком №13 по вул. Д.Донського, м. Словянська Донецької області.

У судове засідання позивач, ОСОБА_1, не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі, ОСОБА_2Б, та ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з довідкою КП «БТІ» м. Словянська від 04.01.2018 року право власності на житловий будинок №13 по вулиці Д.Донського м. Словянська Донецької області належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Словянською державною нотаріальною конторою від 14.12.1981 року за №7497.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №13 по вул. Д.Донського, м. Словянська Донецької області.

В спірному житловому будинку зареєстровані відповідачі, ОСОБА_2Б, та ОСОБА_3, що підтверджується записами з домової книги.

Відповідно до акту, складеного комітетом мікрорайону «Северний» м. Словянська, ОСОБА_2Б, та ОСОБА_3 фактично не проживають в спірному житловому будинку з 2000 року, їх особистих речей в будинку немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку №13 по вул. Д.Донського, м. Словянська Донецької області, тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є ОСОБА_1, зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але фактично вони за цією адресою не проживають. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 тс.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом І групи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 150, 167 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком № 13 по вулиці Д.Донського міста Словянська Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП відсутній /фізична особа не зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків/, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. на рахунок отримувача: 0001; стягувач: ДСА України; отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; ; банк отримувача: ГУ ДКС України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4