Справа № 369/2178/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/97/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 01.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 349 212 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати на оплату висновку експерта за № 21 від 25.03.2016 року в розмірі 1200 грн., оплату проведеної експертизи за № 2 від 24.03.2016 року у розмірі 1238 грн. 16 коп.,оплату проведеного висновку спеціаліста за № 22 від 03.03.2016 року в сумі 800 грн., оплату консультації про проведення дослідження в розмірі 3500 грн., а також судових витрат.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що вони є співвласниками будинку № 69 по вул. Пролетарській, в с. Михайлівка-Рубежівка, Києво-Святошинського p-ну, Київської області , в якому 2 січня 2016 року сталася пожежа, яка, відповідно висновку №1/В/12.01.2016 від 12 січня 2016 року, сталася через виникнення горіння, внаслідок передачі тепла від розігрітих (розжарених) до більш високої температури конструктивних елементів димовивідної труби опалювальної печі (каміну) в житловій кімнаті, яка належить ОСОБА_2 через недотримання вимог ДБН В.2.5-67:2013, щодо монтажу димовивідного каналу опалювальної печі.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2017 року позов задоволено, стягнуто з відповідачки на користь позивача майнову шкоду в розмірі 349 212 грн., витрати на оплату висновку експерта за № 21 від 25.03. 2016 року в розмірі 1200 грн., оплату проведеної експертизи за № 2 тв від 24.03. 2016 року у розмірі 1238 грн. 16 коп., оплату проведеного висновку спеціаліста за № 22 від 03.03. 2016 року в сумі 800 грн., витрати на оплату консультації про проведення дослідження в розмірі 3500 грн., 10 000 грн. за заподіяну моральну шкоду, а також 5378, 45 грн. судових витрат.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було враховано того факту, що сторонам у справі на праві спільної часткової власності належить зазначений будинок, який у натурі між ними не розділений і право спільної часткової власності, відповідно до ч. 2 ст.367 ЦК, не припинено, тому висновок суду щодо покладення на відповідачку відповідальності за причини та наслідки пожежі є безпідставним.

У свою чергу, ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що доводи апелянта про те, що йому не було завдано майнової шкоди, є безпідставними, оскільки це спростовується наявними у матеріалах справи доказами, крім того, на його думку, письмовими доказами також підтверджений і причинний зв'язок між заподіянням йому шкоди та пожежею, у виникненні якої,вважає, винна відповідачка.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи , недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими , невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було доведено наявність причинного звязку між заподіянням йому та його майну шкоди та безпосередньою пожежею, осередок якої виник у житловому приміщенні відповідачки, внаслідок порушення нею норм протипожежної безпеки при експлуатації печі.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2016 року в житловому будинку 69, по вулиці Пролетарській, в с. Михайлівка-Рубежівка, Києво-Святошинського p-ну Київської області сталась пожежа, що зафіксовано відповідним Актом про пожежу, складеним 02.01.2016 року комісією у складі інспектора групи ЗНС 9-ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області (м. Вишневе).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15.02.2000 року Державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №1-186, ОСОБА_3 було успадковано та зареєстровано в БТІ 59/100 частини житлового будинку 69, по вул.. Пролетарській, що в селі Михайлівка-Рубежівка, Києво-Святошинського району Київської області, а 41/100 даного житлового будинку успадковані відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.26).

Відповідно до Висновку №1/В/12.01.2016 від 12 січня 2016 року причиною пожежі, що виникла 2 січня 2016 року в приватному житловому будинку за адресою: Києво-Святошинський р-н, с. Михайлівка- Рубежівка, вул. Пролетарська, 69, складеного Інженером Дослідно-випробувальної лабораторії 5 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Київській області (м. Бровари) є виникнення горіння, внаслідок передачі тепла від розігрітих (розжарених) до більш високої температури конструктивних елементів димовивідної труби опалювальної печі (каміну) та, що причиною займання є недотримання вимог ДБН В.2.5-67:2013, щодо монтажу димовивідного каналу опалювальної печі (каміну).

Згідно інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 березня 2016 року, відомості про право власності на спірний будинок відсутні(а.с.41). Також, у матеріалах справи відсутні і докази його поділу у натурі та припинення права спільної часткової власності на нього відповідно до ст. 367 ЦК України.

Відповідно до положень ст. ст. 322, 360 ЦК України тягар утримання майна, покладається на його власника, якщо інше не встановлено договором або законом і співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.3.7.2 «Правил утримання жилих будинків та прибуткових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року №76 та Закону України «Про пожежну безпеку» забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки сторони є співвласниками зазначеного будинку, який у натурі в установленому законом порядку між ними не поділений і право спільної часткової власності на нього не припинялося, то і забезпечення(дотримання) пожежної безпеки їх спільної часткової власності(житлового будинку) покладається законом на обох співласників, тому висновок місцевого суду про наявність лише вини однієї відповідачки у виникненні пожежі через недотримання нею правил пожежної безпеки є таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, судом першої інстанції також не враховано і ту обставину, що відповідачка на час виникнення пожежі не проживала в будинку, а постійно проживав зі своєю сімєю, був зареєстрований та експлуатував піч(камін) від якої сталася пожежа її син ОСОБА_5

Оскільки позовні вимоги у частині стягнення майнової шкоди є необґрунтованими, то і позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та неповним зясуванням обставин справи, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: