Справа № 716/1404/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кульки О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 Миколавїни, ОСОБА_5, від імені яких діє законний представник ОСОБА_6, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, від імені яких діє законний представник ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

В обгрунтування вимог посилається на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, у період із 1985 по 1999 р. нею спільно із чоловіком було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Федьковича, 3, с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. 20.06.1992 р. ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право приватної власності на вказане нерухоме майно. Згодом в подружжя почали виникати часті суперечки та непорозуміння, у звязку із чим у серпні 1994 року позивач звернулася до Заставнівського районного суду Чернівецької області із заявою про поділ майна. Предметом спору виступав вищевказаний житловий будинок, що входив до складу спільно нажитого майна подружжя. Під час розгляду справи вони дійшли згоди щодо спільного майна та уклали мирову угоду, відповідно до якої було узгоджено та затверджено розподіл між подружжям житлового будинку в натурі. Суддя, який розглядав дану справу завірив вищевказану мирову угоду власноручним підписом та печаткою суду, однак ухвали про затвердження мирової угоди не виносив.

11.03.1999 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано. З моменту фактичного розподілу спірного будинку позивач разом зі своєю сімєю постійно проживала і надалі продовжує проживати в частині житлового будинку, що був їй виділений згідно мирової угоди, а ОСОБА_7, разом із новоствореною сімєю у іншій частині вказаного будинку.

ОСОБА_2 звернулася із заявою до виконкому Горішньошеровецької сільської ради «Про присвоєння поштової адреси житлового будинку, господарських будівель і споруд». В ході розгляду даної заяви 17.03.2016 було прийнято рішення про присвоєння поштової адреси житловому будинку, господарським будівлям та спорудам ОСОБА_2 с. Горішні Шерівці, вул. Федьковича, №3-«Б» Заставнівського району Чернівецької області та зобовязано ОСОБА_2 зареєструвати право власності на житловий будинок по вул. Федьковича, 3 «Б» в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області та отримати свідоцтво про право власності.

Весь цей час, на протязі 24 років, позивач здійснює догляд за будинком, періодично робить ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі, обробляє земельну ділянку та сплачує за неї податок, що підтверджується квитанціями та чеками.

У 2018 р. вирішивши впорядкувати документи, в т.ч. правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно ОСОБА_2 звернулася до реєстраційної служби та органів БТІ, де їй повідомили, що мирова угода, яку вона 24 роки вважала належним правовстановлюючим документом, що підтверджує її право на будинок, не відповідає вимогам закону, тому вона не може зареєструвати своє право власності та у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

12.06.2018 попередній власник нерухомого майна - ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 є: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

На виконання вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, цивільна дружина покійного, ОСОБА_7 - ОСОБА_6, діючи в інтересах своїх малолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7, померлого 12.06.2018 р., у звязку із чим була заведена спадкова справа № 201/2018. Тому малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважаються такими, що спадщину після смерті свого батька - прийняли.

У звязку із тим, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, позивач, як особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаним власником майна за набувальною власністю просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Федьковича, 3- "б", с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області, за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх вищенаведеним, та просила їх задовольнити.

Законний представник малолітніх відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про визнання заявлених ОСОБА_2 вимог, в якій просила розгляд справи провести в її відсутності.

Вислухавши представника позивача, врахувавши заяву законного представника представника малолітніх відповідачів, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у період із 1985 по 1999 р. перебували в зареєстрованому шлюбі.

За час перебування у вказаному шлюбі ними спільно було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Федьковича, 3, с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 20.07.1992 р., виданого виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, житловий будинок за адресою: вул. Федьковича, 3 с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області було зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с.8).

Встановлено, що 11.03.1994 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано, що підтверджується копією свіоцтва про розірвання шлюбу серії І-МИ №005006 (а.с.9).

09.09.1994 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено мирову угоду про поділ спільно набутого майна подружжґ, а саме житлового будинку по вул. Федьковича, 3 с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області відповідно до якого ОСОБА_2 було виділено згідно ІІІ варіанту поділу, зокрема кімнату, площею 16,60 м.кв., кімнату, площею 17,20 м.кв., літню кухню літ. В, 2/3 частини туалету, 2/3 частини огорожі, 2/3 частини криниці. Вказана мирова угода завірена власноручним підписом судді та печаткою суду (а.с.10).

З моменту фактичного розподілу спірного будинку позивач разом зі своєю сімєю постійно проживала і надалі продовжує проживати в частині житлового будинку, що був їй виділений згідно мирової угоди.

Згідно рішення виконавчого комітету Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області «Про присвоєння поштової адреси житлового будинку господарських будівель і споруд ОСОБА_2І.» №3 від 17.03.2016 житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_2 присвоєно поштову адресу: вул. Федьковича, №3 «б» Заставнівського району Чернівецької області. (а.с.11). Крім того, вказаним рішенням ОСОБА_2 було зобовязано зареєструвати право власності на житловий будинок за вказаною адресою та отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Встановлено, що на протязі 24 років позивач здійснює догляд за будинком, періодично робить ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі, обробляє земельну ділянку та сплачує за неї податок, що підтверджується квитанціями та чеками (а.с. 13-21).

Також факт добросовісного, відкритого володіння позивачем даним житловим будинком підтверджується робочим проектом газифікації житлового будинку, де вона зазначена, як замовник та згідно якого вбачається, що ОСОБА_2 у 2001 р. провела газифікацію цього будинку (а.с.26).

В свою чергу ОСОБА_7 після розподілу спірного будинку разом із новоствореною сімєю проживав у іншій частині вказаного будинку.

12.06.2018 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №191179 від 13.06.2018 (а.с.27).

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 є: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які продовжують проживати в іншій частині спірного житлового будинку.

На виконання вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, цивільна дружина покійного, ОСОБА_7 - ОСОБА_6, діючи в інтересах своїх малолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7, померлого 12.06.2018 р., у звязку із чим була заведена спадкова справа № 201/2018.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.08.2018 право власності на житловий будинок за адресою: вул. Федьковича, №3-б Заставнівського району Чернівецької області ні за ким не зареєстроване.

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку надувальної давності цей період зараховується повністю.

В даному випадку строк набувальної давності починає обчислюватися з 1 січня 2001 року і становить більше 17 (сімнадцяти) років.

Згідно п. 13 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Враховуючи те, що мирова угода про поділ спільного майна подружжя не була укладена належним чином відповідно до норм законодавства, у звязку із чим ОСОБА_2 не може ніяким іншим чином захистити своє право на спірний житловий будинок та довела суду, що з 1994 року добросовісно, відкрито, безперервно володіє часткою будинку ОСОБА_7, відповідач законний представник малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_6, як спадкоємців майна померлого ОСОБА_7 на дану частку, виділену в окремий будинок, не претендує, як на спадкове майно, що залишилося після смерті їх батька, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 набула право власності на вказаний будинок на підставі ст. 344 ЦК України.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав.

На підставі ст. 344 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме на житловий будинок, що в плані зазначений під літ. «А», загальною площею 92,40 кв.м. та житловою площею 55,40 кв.м., з належними до нього господарськими спорудами, а саме: фундамент під літ. «Ф-т І», підвал під літ. «ПдА», вбиральню під літ. «Ж», вигрібну яму № І, огорожу №1-3, що знаходяться за адресою: вул. Федьковича, 3-б в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08.11.2018.

Суддя О.Пухарєва