РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2601/18

02 листопада 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і визначити їх у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду від 19.12.2017 року розірвано. Від подружнього життя мають четверо спільних дітей, троє з яких є повнолітніми.

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03.11.2009 року з відповідача стягнуто щомісячно на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

На сьогоднішній день з неповнолітніх дітей залишилася лише ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на яку відповідач не сплачує та не надає іншої допомоги на її утримання, тому змушена була звернутися до суду з даним позовом. З врахуванням того, що відповідач є фізично здоровою людиною, працює, інших дітей на своєму утриманні немає, тому має можливість надавати необхідні кошти на утримання дитини в зазначеному розмірі.

Ухвалою Костопільського районного суду від 02.10.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду від 19.12.2017 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають четверо спільних дітей, з яких одна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №122413, виданим 18.01.2002 року Костопільським райвідділом РАГС. В свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком.

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матірю ОСОБА_1, окремо від відповідача та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї №1888, виданою 20.09.2018 року Костопільським БЖКП.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03.11.2009 року з відповідача стягнуто щомісячно на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Судом встановлено, що на сьогоднішній день відповідач аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не сплачує та не надає іншої допомоги на її утримання, хоча є здоровою, працездатною людиною, перебуває у працездатному віці та інших дітей на своєму утриманні немає.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує недостатньо забезпечене матеріальне становище дитини, яка проживає з матірю та перебуває на повному її утриманні, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об'єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов'язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180-182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 141, 258, 265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, (11.03.1959 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2), відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2009 року на користь ОСОБА_1, (1959 р. н., жительки АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 02.01.2002 р. н. і встановити їх розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (11.03.1959 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь позивача ОСОБА_1, (1959 р. н., жительки АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1) - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2., Рівненська обл.), ІПН:НОМЕР_1.

Відповідач:

ОСОБА_2, (житель ІНФОРМАЦІЯ_3., Рівненська обл.).

Повне рішення складено

09 листопада 2018 року

СуддяОСОБА_4