Ухвала

08 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 641/7857/17

провадження № 61-46242ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб «Nissan Х-Trail», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності - незалежного експерта під час проведення виконавчих дій.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору № 860/13-27/18/3/8-042 від 24 січня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 90 990 грн зі сплатою 7,77 % річних та кінцевим терміном повернення до 09 січня 2015 року. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань у відповідача станом на 12 жовтня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 92 663,23 грн, яка складається з: 60 019,91 грн - заборгованості за кредитом; 22 172,39 грн - заборгованості за відсотками; 8 042,68 грн - інфляційних втрат за кредитом; 2 428,25 грн - інфляційних втрат за відсотками. Виконання умов кредитного договору забезпечено заставою автомобіля «Nissan Х-Trail», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності (договір застави № 860/14-27/18/3/8-029 від 24 січня 2008 року. Тому банк просив у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на вказаний автомобіль.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

18 жовтня 2018 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подало засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору в даній справі є звернення стягнення на предмет застави, а саме - автомобіль «Nissan Х-Trail», 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 92 663,23 грн. Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги підстави і предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Судові рішення першої та апеляційної інстанцій ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Також Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук