Справа № 399/23/18
Провадження № 2/399/63/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2018 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в сел. Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила поділити спільне майно подружжя, набуте сторонами під час шлюбу. Визнати за нею та відповідачем, в рівних частках, право власності на 1/2 частку житлового будинку № 36 з господарськими будівлями, що знаходиться по вулиці Гагаріна в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, кожному. Визнати за нею та відповідачем, в рівних частках, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0, 15 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Онуфріївський район сел. Павлиш, вул. Гагаріна, буд. 36, кожному (кадастровий номер: :50:008:0019).

Свій позов мотивувала тим, що 06.01.1990 року з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Павлиській селищній раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вже є повнолітніми. У 1991 році, під час перебування у шлюбі за спільні кошти придбали житловий будинок за № 36 по вулиці Гагаріна в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області. Сторонами у договорі купівлі-продажу вказаного будинку був продавець та відповідач ОСОБА_4 Протягом шлюбу, шляхом спільних трудових та грошових затрат, здійснювали ремонт та покращення стану вищезазначеного житлового будинку.

З жовтня 2016 року позивач і відповідач, хоч і проживають разом, але не підтримують подружні стосунки, тому що за час спільного проживання переконалася, що у них немає спільних інтересів, окрім дітей. Крім того, у подружньому житті мають місце постійні сварки та нерозуміння одне одного, що унеможливлює подальше спільне проживання. Також, сторони не можуть дійти згоди щодо користування спільним майном, набутим під час шлюбу, в тому числі вищевказаними житловим будинком. У звязку із цим, позивач звернулася до відповідача з пропозицією поділити набуте під час шлюбу майно в позасудовому порядку шляхом укладення відповідного договору з подальшим його нотаріальним посвідченням, але відповідь на дану позицію так і не отримала.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, а також надали пояснення згідно поданого позову.

Відповідач ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу у підготовчому провадженні з винесенням рішення у справі.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно вимог ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 372 частиною 2 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що 06.01.1990 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Павлиській селищній раді Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 1, який на час звернення з позовом до суду не розірвано /а.с. 13/.

У період шлюбу, а саме 26.02.1991 подружжям за спільні кошти, що сторонами не заперечується, було придбано житловий будинок за № 36 по вулиці Гагаріна в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу /а.с. 18-19/.

Власником будинку за № 36 по вулиці Гагаріна в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області є ОСОБА_4, що підтверджується вказаним договором купівлі продажу, реєстраційним посвідченням, копією технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду та архівною довідкою Світловодського міжміського бюро технічної інвентаризації / а.с. 18-25/.

Згідно свідоцтва про право власності виданого 18.11.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0, 15 га для будівництва і обслуговування житлового фонду, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою Кіровоградська область Онуфріївський район сел. Павлиш вул. Гагаріна 36 /а.с. 27-28/.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що спірний будинок та земельну ділянку набуто сторонами у період зареєстрованого шлюбу, за спільні кошти, а тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя в якій кожен із подружжя має рівну частку, тобто позивач має право на 1/2 частину спірного будинку та земельної ділянки.

Відповідач позов визнав повністю. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки як встановлено судом воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 36 по вулиці Гагаріна в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області по 1/2 частині - кожному.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :50:008:0019 площею 0,15 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вулиці Гагаріна, 36 в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області по 1/2 частині - кожному.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, яке складено 23.02.2018 року.

Суддя М.М. Лях