АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1643/2018 Головуючий у 1 інстанції - Юзькова О.Л.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 09.08.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 603.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказувала, що відповідач коштів на утримання дітей в належному обсязі не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Позивач ОСОБА_2 зазначала, що відповідач останніх декілька місяців добровільно сплачував кошти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на кожну доньку, проте нещодавно припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу взагалі.

А відтак, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на кожну доньку , починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей, а також додаткові витрати на дітей у розмірі 1045 грн. на кожну доньку у звґязку із лікуванням та розвитком особливих здібностей.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. 00 щомісяця, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. 00 щомісяця, починаючи з 31.05.2017 року і до досягнення повноліття.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах сплати суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року скасувати частково, постановивши нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно та на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в розмірі 2000 грн., починаючи з 24 травня 2017 року. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами,- на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1045 грн. щомісячно та на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в розмірі 1045 грн., починаючи з 24 травня 2017 року, а саме з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2003 року Відділом державної реєстрації актів громадського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 603.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходив з того, що аліменти в твердій грошовій сумі - по 750 грн. щомісячно, що становить не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на день ухвалення рішення, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, беручи до уваги те, що обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте зазначеним вимогам ухвалене рішення відповідає не повністю.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

На думку колегії суддів, місцевий суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, не врахував, що відповідач в даній справі ухиляється від свого прямого обов'язку забезпечувати життєдіяльність своїх дітей з урахуванням їх віку та стану здоров'я, та намагається приховати від суду дійсний розмір своїх доходів, з метою звести свої витрати на дітей до половини передбаченого законом мінімуму для дитини відповідного віку.

Так відповідно до заперечень відповідача, він просивстягнути з нього аліменти в розмірі 1200 грн. 00 коп. на обох дітей щомісячно.

Разом з тим, за інформацією Головного управління статистики у Київській області , де мешкає відповідач, середня номінальна заробітна плата за видами діяльності у січні 2017 року становила 6160 грн., а у листопаді 2017 року 7049грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю, яка повністю утримує дітей та забезпечує їх життєдіяльність.

Враховуючи засади цивільного судочинства, а саме справедливість та добросовісність, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів, не відповідає цим вимогам.

В разі стягнення аліментів в тому розмірі, що визначив суд першої інстанції, а саме по 750 грн. на кожну дитину, весь тягар утримання дитини буде покладений на матір дітей, з якою вони проживають, внаслідок чого буде порушена ст. 141 СК України, щодо рівного обов'язку батьків утримувати дітей.

Відтак, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою за віком, вік дітей та їх потреби в існуванні (їжа,одяг, комфорт, користування комунальними, медичними, освітніми послугами ) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх спільних дітей аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісяця.

Стягнення аліментів з відповідача в сумі 1500 грн., на кожного з дітей та з урахуванням коштів, які може та зобов'язана витратити на дітей їх мати, забезпечить неповнолітнім дітям мінімальний рівень життя в місті Києві. Крім того, на підставі ст.. 182 СК України суд при визначенні такої суми аліментів на кожну дитину враховує стан здоров'я дітей, які перебувають на диспансерному обліку, що підтверджується наданою позивачем медичною довідкою.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей колегія суддів встановила наступне:

Відповідно до ч.1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано суду обґрунтування розміру понесених додаткових витрат, а також не надано необхідних документів на підтвердження того, що такі додакові витрати вона несе та в них є необхідність. Та обставина, що діти відвідують басейн та вивчають іноземну мову, не свідчить про існування особливих обставин, а є звичайним способом життя дітей.

Крім того, колегія суддів роз'яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 подала позов до суду через відділення поштового зв'язку, саме 24.05.2017 року, а відтак, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що датою пред'явлення позову слід визначити 24.05.2017 року.

На підставі викладеного рішення суду підлягає скасуванню в частині визначення розміру аліментів та дати, з якої підлягає їх стягнення та постановлення в цій частині нового рішення.

Керуючись ст..ст. 367, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року скасувати в частині розміру стягнення аліментів та дати, з якої аліменти підлягають стягненню, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 24.05.2017 року і до досягнення повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, однак, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2018 року.

Головуючий: Судді: