Справа №: 398/4389/17
провадження №: 2/398/917/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" жовтня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Колісник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, законний представник ОСОБА_4, ОСОБА_5, представник адвокат ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9, померлої 11 листопада 2016 року. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є спадкоємцем померлої ОСОБА_9 за заповітом. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку у зв'язку з тим, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений позивачем. Однак за доводами позовної заяви цей строк був прошущений у зв'язку з травмою і необхідністю лікування.

29 травня 2018 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_8 ОСОБА_4 надав суду письмові пояснення, в яких просив в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщині відмовити в повному обсязі. Так у своїх поясненнях ОСОБА_4 посилається на те, що вказана вище довідка Приютівської амбулаторії ЗПСМ є сумнівною, оскільки відповідно до заповіту останнім місцем проживання ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1. А отже, представник вважає, що зазначений в довідці діагноз неможливо вважати таким, який є обєктивною, нездоланною перешкодою, що тривала 6 місяців та перешкоджала позивачу звернутися за прийняттям спадщини. ОСОБА_4 також вважає, що у звязку з вищезазначеним, право на спадкування одержали спадкоємці за законом, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які спадщину прийняли та мають право на її оформлення.

1 червня 2018 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 подала до суду пояснення щодо вказаної вище позовної заяви, в яких просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, аргументуючи це тим, що доказ, який був поданий ОСОБА_1, а саме довідка з лікарні є неналежним, оскільки не підтверджує обґрунтованість пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також ОСОБА_5 вважає, що позивач порушив норми ч. 2 ст. 1242 ЦПК України та не звернувся до неї з сестрою, тобто до осіб, які прийняли спадщину після смерті матері, що за доводами ОСОБА_5 є додатковою підставою для відмові у позові.

Позивач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_10 підтримав позов із зазначених у ньому підстав, та наголосив на тому, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщину через травму, яка обмежувала його рух. Представнику не відомо чи було лікування стаціонарним чи амбулаторним, зазначив, що йому було проведено гіпсування. Також представник пояснив, що незважаючи на те, що позивач зареєстрований у м. києві, він має будинок у Приютівці, тому часто там перебуває.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 13 лютого 2018 року, 16 жовтня 2018 року подав до суду заяви, у якій просив судові засідання проводити без участі представника. Також у своїй заяві просив відхилити прохання ОСОБА_1 про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, у звязку з тим, що ОСОБА_9 мала чотирьох дітей, одна з яких неповнолітня. Також просив розглянути можливість щодо успадкування ділянки № 0295 площею 4,86 га її дітьми.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у судове засідання не зявились про дату час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, шляхом надсиланні повісток за останнім відомим суду місцем проживання та повідомлення про судове засідання на інтернет-сайт суду.

Законний представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_7 ОСОБА_4 у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення позову, наголосив на тому, що надана позивачем довідка Приютівської лікарні не підтверджує поважність причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса, тому що сам позивач проживає у місті Києві, звернувся за медичною допомогою до лікарні у с. Приютівка і відсутні докази того, що він не міг пересуватися. Разом з тим у спадкодавця є четверо інших спадкоємців, які прийняли спадщину і до яких позивач не звернувся і не отримав їх погодження на подання заяви про прийняття спадщини.

Суд встановив, що 11 листопада 2016 року померла ОСОБА_9. Це підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 4 липня 2017 року Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (актовий запис № 20 від 4 липня 2017 року).

На момент смерті ОСОБА_9 проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент смерті з ОСОБА_9 проживала і була зареєстрована її дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Це підтверджується довідкою секретаря Виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради № 1170 від 07.08.2017 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, яка було надана на виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 30 березня 2018 року, після смерті ОСОБА_9, заяви про прийняття спадщини подали доньки ОСОБА_7, ОСОБА_5, які отримали свідоцтва на право власності за законом. Інші спадкоємці першої черги до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Також у матеріалах спадкової справи міститься заповіт складений ОСОБА_7. Т.Б., в якому зазначено, що на випадок її смерті належна їй земельна ділянка № 295 площею 4,86 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, заповідалась ОСОБА_1

Разом з тим спадкоємець ОСОБА_7 є неповнолітньою та має право на обовязкову частку у спадщині.

Приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_11, була винесена постанова № 199/02-31 від 08.08.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки строк для звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було пропущено.

Відповідно до довідки Приютівської амбулаторії ЗПСМ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, лікувався у вказаній вище лікарні з листопада 2016 року по травень 2017 року, з діагнозом забій правого променевого зап'ястя, забій правого пульмового суглобу.

Для перевірки відомостей, викладених у зазначеній довідці, суд витребував з КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги Олександрійського району Кіровоградської області первинну медичну документацію, у якій зазначено, що ОСОБА_1 звертався до лікаря двічі: 21 листопада і 5 травня 2017 року, і лікарем було встановлено зазначений діагноз та зазначено, що рухливість суглобу хворого є обмеженою через хворобливість. Жодних рекомендацій лікаря, відомостей про проходження стаціонарного лікування, накладення гіпсу, відомостей про те, що хворий не міг пересуватися первинна медична документація не містить.

До спірних правовідносин застосовуються такі норми права.

Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку,суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права, суд вважає що позивачем не доведена поважність причини його невчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Надана позивачем довідка лікаря не є достатнім доказом поважності цієї причини, оскільки не підтверджує існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї довідки ОСОБА_1 у листопаді 2016 року отримав побутову травму, а саме забій правого тазостегнового суглобу. Водночас, витребувана судом у КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги Олександрійського району первинна медична документація містить відомості про те, що ОСОБА_12 звертався до лікаря двічі: 21 листопада і 5 травня 2017 року, і лікарем було встановлено зазначений діагноз та зазначено, що рухливість суглобу хворого є обмеженою через хворобливість. Жодних рекомендацій лікаря, відомостей про проходження стаціонарного лікування, накладення гіпсу, відомостей про те, що хворий не міг пересуватися первинна медична документація не містить. Натомість зазначено, що ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою самостійно. Таким чином відсутні докази того, що отримана позивачем легка побутова травма становила непереборну та істотну перешкоду для його звернення до нотаріуса. Також позивач, посилаючись на те, що лікувався вдома амбулаторно, жодним чином не обґрунтував свою неможливість викликати нотаріуса додому відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Також суд, приймаючи рішення, бере до уваги те, що позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до ОСОБА_2 сільської ради, яка не є спадкоємцем ОСОБА_9 За наявності у останньої спадкоємців, які прийняли спадщину, а саме ОСОБА_7, яка до того ж як неповнолітня дитина спадкодавця має право на обовязкову частку спадщині, та ОСОБА_5, ОСОБА_2 сільська рада не є належним відповідачем у справі. Також ОСОБА_1 не звертався до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 про надання ними письмової згоди на прийняття ним спадщини у порядку, передбаченому ч.2 ст.1272 ЦК України. Таким чином, виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України, підстави для позову про визнання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини виникають лише у разі ненадання іншими спадкоємцями зазначеної вище згоди. За таких обставин звернення до суду з позовом до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене суд не визнає поважною причину пропуску ОСОБА_1. строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також вважає, що позов поданий до неналежного відповідача. Тому у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_2 сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, номер у , місцезнаходження 28030, Кіровоградська обл., Олександрійський район, село Косівка, ВУЛИЦЯ ЛЕНІНА, будинок 50, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, законний представник ОСОБА_4, ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, представник адвокат ОСОБА_6, ОСОБА_7, останнє відоме місце реєстрації Олександрійський район, с. Косівка, вул. Лугова, 57, та ОСОБА_8, останнє відоме місце реєстрації Олександрійський район, с. Косівка, вул. Лугова, 57, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна і резолютивна частини рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 26 жовтня 2018 року.

Повний текст рішення складений 6 листопада 2018 року.

Суддя Орловський В.В.