Справа № 522/2329/18
Провадження № 2-о/522/209/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: належності заявника до національності - полька. При цьому посилається на те, що встановлення факту приналежності заявника до національності полька необхідно для збереження національної ідентифікації, внесення змін до актового запису про народження, а також актових записів сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4, оскільки останні з формальних підстав не мають можливості отримати Карту поляка та в повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій національної меншини.

Представник заявника заявив суду клопотання, згідно якого просив розглядати цивільну справу за його відсутності та відсутності заявника, також зазначив, що викладені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

З матеріалів справи вбачається, що заявник 06.06.2017 року зверталася із заявою до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, по якій просила внести зміни до свого актового запису про народження, змінивши вказану в актовому записі національність матері заявника ОСОБА_5 з «росіянка» на «полька», змінити вказану в актовому записі її національність з «росіянка» на «полька», а також внести зміни до актового запису про народження синів заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначивши в їх актових записах національність матері «полька».

Листом Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22.06.2017 року № 45-85 заявнику було відмовлено в задоволенні вищезазначеної заяви з порадою звернутися для вирішення даного питання до суду.

У своїй заяві ОСОБА_1 стверджує, що покійна мати ОСОБА_5 за національністю була полькою, а її батько ОСОБА_6 був поляком, однак, як її батько, так і вона сама приховували цей факт, оскільки побоювалися переслідувань себе, як представників національної меншини.

Дід заявника, ОСОБА_6, який був за національністю поляком, мешкав у Яндико-Мочажному улусі Астраханської губернії з початку двадцятого сторіччя. Родина її батька була вислана з Польщі у сімдесятих роках дев'ятнадцятого сторіччя і оселилася у Астраханської губернії. Наприкінці 20 років 20 сторіччя дід заявника одружився з бабкою ОСОБА_7, яка після шлюбу прийняла прізвище ОСОБА_7, та у 1929 році в них народилася мати заявника - ОСОБА_8.

На той час Яндико-Мочажний улус Астраханської губернії був перейменований, та у документах про народження матері вказане: с. Крижевое Каспійського району Астраханської області.

При оформленні документів під час перепису населення, дід заявника ОСОБА_6, побоюючись переслідувань та труднощів для себе та своєї доньки, як представників національної меншості «поляк», вказав свою національність та національність своєї доньки ОСОБА_8, як «росіянин» та «росіянка», відповідно.

Після Великої Вітчизняної війни 12.04.1951 року у Махачкалі мати заявника ОСОБА_8 одружилася із батьком - ОСОБА_9 та після шлюбу прийняла прізвище чоловіка.

Невдовзі вони переїхали у місто Невінномисськ Ставропольського Краю, де ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_1, про що міським РАЦС міста Невінномисськ (російською Невинномысск) Ставропольського Краю було зроблено актовий запис № 50.

До актового запису були внесені відомості щодо національності матері заявника - «росіянка».

01 жовтня 1974 року ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_10 та після шлюбу прийняла фамілію чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в заявника народився син ОСОБА_3, про що Ленінським відділом РАЦС м. Одеси був зроблений актовий запис № 372 від 18.02.1976 року. У вказаному записі, як і в свідоцтві про народження, національність заявника була вказана як «Росіянка».

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в заявника народився син ОСОБА_4, про що Центральним відділом РАЦС м. Одеси був зроблений актовий запис № 601 від 18.02.1976 року. У вказаному записі, як і в свідоцтві про народження, національність заявника була вказана як «Росіянка «.

У 2008 році мати заявника - ОСОБА_5 померла у віці 79 років.

Внаслідок заміни національності матері ОСОБА_5, з дійсної національності «Полька» на штучно зазначену «Росіянка», у актовому записі про народження ОСОБА_1 була вказана національність матері, а саме: «Росіянка», у паспорті, виданому за часів СРСР була вказана національність «Росіянка». При реєстрації народження синів заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4, національність заявника, також, була вказана як «Росіянка».

Заявник стверджує, що інформація щодо її польського походження не приховувалася в родині, вона та її рідні ідентифікують себе як поляки, вивчають культуру. дотримуються польських традицій та спілкуються із членами польської громади міста Одеси.

Проте, встановити свою належність до національності «полячка», шляхом внесення змін до свого свідоцтва про народження та свідоцтва дітей заявник на сьогоднішній день не має можливості, оскільки відповідач своїм листом від 22.06.2017 року № 45-85 відмовив заявнику, оскільки у свідоцтві про шлюб батьків ОСОБА_1 та про народження її матері відомості щодо національності не зазначені, а інших документів та відомостей щодо національності матері немає.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07 липня 1995 року "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Національність - це приналежність особи до нації, держави або народу. Поняття «національність» може мати різноманітні значення: юридично-правове, політичне, етнологічне, культурологічне, повсякденно-побутове тощо. Із загального розуміння дефініції «самоусвідомлення» - це чітке усвідомлення своєї суті, своїх характерних рис, своєї ролі у суспільстві, в житті тощо.

Національна ідентичність - це почуття нації як єдиного цілого. Національна ідентичність людини є її ідентичність і почуття приналежності до однієї держави або однієї нації, незалежно від свого юридичного статусу громадянства. На підставі цього вищезазначений Закон чітко визначив та надав право особі вільно і самостійно обирати свою національність.

Таким чином, національність особи встановлюється не шляхом чітко регламентованого порядку або закону, а є суб'єктивним, внутрішнім переконанням особи своєї ролі, характеристик та інше, що забезпечують певну приналежність, в тому числі національну.

Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається.

Оскільки у ході дослідження доказів знайшов підтвердження факт того, що родичі заявника, а саме дід та мати були поляками, а у свідоцтві про її народження помилково зазначено національність матері: «росіянка», а не «полька», то заявник має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька», як це передбачено Законом України «Про національні меншини».

Керуючись ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 81, 89, 263, 293, 315, 319, ЦПК України, суд,- -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, визначивши національність ОСОБА_1 «Полька».

Зобов'язати Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни в актовий запис про народження № 50 ОСОБА_1, зроблений міським ЗАГС міста Невінномисськ (російською Невинномьісск) Ставропольського Краю, змінивши вказану у актовому запису національність матері ОСОБА_1 з «Росіянка» на «Полька», внести зміни до вказаної в актовому запису ОСОБА_1 національності з «Росіянка» на «Полька», внести зміни в актовий запис про народження сина ОСОБА_1 - ОСОБА_3, зроблений Ленінським відділом ЗАГС м. Одеси за № 372 від 18.02.1976 року, змінивши національність ОСОБА_1, як матері, з «Росіянка» на «Полька» та внести зміни в актовий запис про народження сина ОСОБА_1 - ОСОБА_4, зроблений Центральним відділом ЗАГС м. Одеси за № 601 від 18.02.1976 року, змінивши національність ОСОБА_1, як матері, з «Росіянка» на «Полька».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.02.2018 року.

Суддя: А. Ю. Бойчук