У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача СПД ФО ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СПД ФО Поляк ОСОБА_4, приватного підприємства «Піраміда», третя особи на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобов»язання (спонукання) виконати умови договору щодо передачі у власність квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до СПД ФО Поляк ОСОБА_4, приватного підприємства «Піраміда», третя особи на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобов»язання (спонукання) виконати умови договору щодо передачі у власність квартири.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача СПД ФО ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2018 року, яке мотивував тим, що існують два рішення судів, а саме постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2013 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.12.2013 року в адміністративній справі № 712/21523/12, а також рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2012 року у цивільній справі №712/3758/12, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 01.08.2012 року, якими встановлені обставини щодо відсутності підстав для набуття позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_1, невиконання нею договірних зобовязань по належній оплаті вартості квартири, неналежності позивачки до учасників спірних правовідносин стосовно вказаної квартири та визнання СПД-ФО ОСОБА_2 власником квартири, які є преюдиційними і не підлягають доказуванню у даній справі, у відповідності до приписів ч.4 ст. 82 ЦПК України. У урахуванням чого у позивачки взагалі не може виникати і існувати спір з будь-ким, у тому числі із СПД-ФО ОСОБА_2, з приводу квартири, а відтак і не може існувати жодних порушень її прав і інтересів з приводу цієї квартири. Крім того, позивачкою пропущений строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, у зв»язку з чим СПД-ФО ОСОБА_2 у відзиві на позов просив застосувати строк позовної давності. Зазначив, що наведене свідчить про безпідставність позовних вимог позивача, а тому невжиття заходів забезпечення позову у даній справі жодним чином не ускладнить і не призведе до неможливості як захисту або поновлення прав чи інтересів позивачки, так і виконання рішення суду.

Позивач в підготовчому судовому засіданні заперечила проти клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача СПД ФО ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, а також пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною першою ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали від 16.01.2018 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, виходячи з наведеного, суд вважає, що докази, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення показів, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, об'єктивного існування ризиків, а також того факту, що застосування заходу забезпечення позову є дійсно необхідним, що без його застосування права, свободи та законні інтереси позивача будуть порушені, відсутні.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що заява представника відповідача СПД ФО ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2018 року підлягає до задоволення, і слід скасувати заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали суду від 16.01.2018 року, у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3.

Керуючись ст. ст. 158,258-261, 353, 354-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача СПД ФО ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову вжитих згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2018 року - задовольнити.

Заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СПД ФО Поляк ОСОБА_4, приватного підприємства «Піраміда», третя особи на стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобов»язання (спонукання) виконати умови договору щодо передачі у власність квартири у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Після набрання ухвалою законної сили, відповідно до вимог ч.11 ст.158 ЦПК України, примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Повний текст ухвали буде виготовлено 09 листопада 2018 року.

Суддя: О.А. Придачук