Справа № 357/6937/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до: 1) ОСОБА_2, 2) Яблунівської сільської ради про визнання недійсним державного акту,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи його тим, що 07.08.2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу будинку, згідно якого він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, за цією ж адресою під будинком була неприватизована земельна ділянка з цільовим призначенням - для обслуговування будинку з господарськими спорудами. В 2011 році ОСОБА_2 приватизувала дану земельну ділянку, державний акт на яку було видано Яблунівською сільською радою на підставі рішення 30-ї сесії 54-го скликання №30-170 від 08.09.2010 року. В зв'язку з чим позивач просить суд скасувати вказане рішення Яблунівської сільської ради та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1571 га Серії НОМЕР_1 виданий на ім'я ОСОБА_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та представник позивача в судове засіданні не з'явились, належним чином та своєчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник відповідача Яблунівської сільської ради в судове засідання не з'явився, належним чином та своєчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а позивач у неї купив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі № 5059, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 6-7).

За цією ж адресою під будинком була неприватизована земельна ділянка з цільовим призначенням - для обслуговування будинку з господарськими спорудами.

В 2011 році ОСОБА_2 приватизувала дану земельну ділянку, державний акт на яку було видано Яблунівською сільською радою на підставі рішення 30-ї сесії 54-го скликання №30-170 від 08.09.2010 року, що підтверджується копією державного акту Серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ міст, районів та областей.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 377 ЦК України - до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, позивач, набувши право власності на будинок в с. Мала Сквирка по вул. Набережна 90, на законних підстав набув право користування земельною ділянкою, на якій розташований придбаний ним будинок. Оскільки на той час земельна ділянка не перебувала у власності відчужувача майна, то слід вважати, що до набувача будинку (позивача) перейшло право користування земельною ділянкою, на якій набуте майно розташоване, в тих межах, які необхідні для обслуговування будинку.

Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У позивача виникла можливість приватизувати земельну ділянку на якій розташований належний йому на праві власності житловий будинок для його обслуговування, однак виявилось, що земельна ділянка приватизована колишнім власником ОСОБА_2 за рішенням сільської ради.

Судом встановлено, що позивач набув право власності на вказаний будинок в 2008 році. Як вбачається з рішення Яблунівської сільської ради, ОСОБА_2 подала заяву про передачу у власність спірної земельної ділянки в 2007 році, тобто до укладення договору купівлі-продажу, а державний акт на спірну земельну ділянку був виданий в 2011 році за рішенням Яблунівської сільської ради від 08.09.2010 року.

Згідно ст. 122 Земельного кодексу (ЗК) України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно зі ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку.

Згідно ст. 155 ЗК України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Виходячи з цього, Яблунівська сільська рада, приймаючи рішення щодо передання спірної земельної ділянки у власність, тим самим порушила право позивача на користування даною ділянкою, а тому таке право має бути відновлено судом.

Даний факт визнав і відповідач - Яблунівська сільська рада, подавши заяву про визнання позову.

Отже, у зв'язку з укладенням між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового будинку та відповідно до цього, втратою відповідачем і набуттям позивачем права користування спірною земельною ділянкою, відповідач не мав права на її приватизацію.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1571 га Серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, слід визнати недійсним.

Разом з цим, суд вважає за доцільне скасувати рішення Яблунівської сільської ради від 08.09.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_2, у відповідності з додатком (а.с. 36).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 4, 12 ,81, 89, 247, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Яблунівської сільської ради від 08.09.2010 року № 30-170 в частині затвердження технічної документації та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1571 га Серії НОМЕР_1 виданий на ім'я ОСОБА_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Ю. Цуранов