ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/6719/14-ц Номер провадження 22-ц/814/121/18Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т. Є. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

при секретарі: Ткаченко Т.І.

за участю: адвокатів ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконкому Крюківської районної ради м. Кременчука про позбавлення батьківських прав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року до суду звернулась ОСОБА_6з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.В доводах позовної заяви позивач вказувала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає, не цікавиться його розвитком, станом здоров'я, не дбає про його інтереси, взагалі втратив з ним зв'язок, не спілкується з ним, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків, просила суд позбавити ОСОБА_5, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Позбавлено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційном порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_6 через свого представника подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.02.2015 року законним. Доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими, такими, що не заслуговують на увагу суду. Надані апелянтом докази вважає неналежними та недопустимими.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до п.п. 4 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 13.10.2006 року по 22.06.2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.01.2010 року про розірвання шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 22.06.2010 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 261 від 22.06.2010 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10.12.2007 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 1256 від 10.12.2007 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 січня 2010 року визначено місце про проживання малолітнього ОСОБА_7 разом з матір'ю.

Згідно довідки Крюківського відділу ДВС Кременчуцького МУЮ від 08.05.2014 року за № 12856 ОСОБА_6 в період з 01.11.2013 року по 30 .04.2014 року аліменти з ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7, не отримувала.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 13.11.2014 року визначено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановивши зазначені обставини, місцевий суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не проявляє до нього батьківської любові і турботи, не надає матеріального забезпечення на його утримання, а відповідно до висновку органу опіки та піклування доцільно позбавити відповідача батьківських прав.

Колегія суддів не погоджується в повному обсязі з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 13.11.2014 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно сина ОСОБА_7.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав на підставі статті 9 Конвенції про права дитини та статті 164 СК України, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які були б законною підставою для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, не надано.

Так, з матеріалів справи слідує, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо своєї дитини та винятковості даного випадку, яка б свідчила про наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 крайнього заходу впливу, у вигляді позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина.

Тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- задовольнити.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконкому Крюківської районної ради м. Кременчука про позбавлення батьківських прав.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис Дряниця Ю.В.

Судді: підпис Чумак О.В.

підпис Пилипчук Л.І.

З оригіналом згідно:

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю.В.Дряниця