Справа №: 400/116/18
Провадження № 2-о/400/10/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петрове Кіровоградської області справу за заявою ОСОБА_1, із зацікавленою особою Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з заявою до суду, мотивуючи тим, що він є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Петрівської райдержадміністрації Кіровоградської області, а до недавнього часу проживав разом з матірю ОСОБА_2 в м.Донецьк, проте з причин збройного конфлікту був змушений переїхати проживати в інше місто, мати залишилася проживати в м.Донецьк, а 23.10.2017 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР №077760, виданим Ленінським відділом запису актів громадянського стану м.Донецьк державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 24.10.2017 року. З метою оформлення допомоги на поховання після смерті матері заявник звернувся до Петрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак йому відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки для підтвердження факту смерті матері ним було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В судове засідання заявник не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, не заперечував щодо задоволення заявлених вимог.

Дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Петрівської райдержадміністрації Кіровоградської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.07.2016 року(а.с.5), а до недавнього часу проживав разом з матірю ОСОБА_2 в м.Донецьк, проте з причин збройного конфлікту був змушений переїхати проживати в інше місто, мати залишилася проживати в м.Донецьк, а 23.10.2017 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ДНР №077760, виданим Ленінським відділом запису актів громадянського стану м.Донецьк державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 24.10.2017 року(а.с.12).

З метою оформлення допомоги на поховання після смерті матері заявник звернувся до Петрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак йому відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки для підтвердження факту смерті матері ним було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як встановлено, заявнику необхідно встановити факт смерті матері, оскільки це має юридичне значення, а саме, дає йому змогу прийняти спадщину.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

У відповідності з розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року за №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії ДНР №077760, видане Ленінським відділом запису актів громадянського стану м.Донецьк державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 24.10.2017 року, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом створеним всупереч законодавства України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є громадянином України та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а його мати ОСОБА_2 померла на тимчасово непідконтрольній Україні території в м.Донецьк Донецької області, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане ним для реєстрації смерті на території України, та не визнається державними органами України, тому з метою захисту його законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 23 жовтня 2017 року в м.Донецьк Донецької області, який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.315 ЦК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема(згідно з п.8 цієї ж статті), справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно зі ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.317 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання вказаного рішення.

Керуючись ст.ст.12, 17, 18, 258, 259, 264, 265, 273, 315, 317 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка Світловодського району Кіровоградської області, громадянка України, померла 23 жовтня 2017 року у м.Донецьк Донецької області на тимчасово окупованій території України.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю.Шаєнко