Справа № 185/575/18
Провадження № 2/185/1353/18
У Х В А Л А

06 лютого 2018 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гаврилов В.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вербківської сільської ради, треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1. ОСОБА_2, згідно якої позивачі просять:

-визнати за ними право власності по 1/3 частині за кожною на житловий будинок з господарськими спорудами №69 по вул. Зарічна в с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Позивачами було надано суду довідку судового експерта ОСОБА_6, в якій зазначена ринкова вартість будинку 75000,00- 80000,00 гривень, що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна на час предявлення позову до суду.

Разом з цим судом враховуються розяснення викладенні в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20, а саме,вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці (дійсну вартість майна на час розгляду спору, а саме житлового будинку з прибудовами, на який позивачі просять визнати за ними право власності).

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору щодо вимог майнового характеру на суму у розмірі 800 грн.

Частиною 2 ст. 176 ЦПК України передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Пунктом 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд, керуючись ч. 2 ст. 176 ЦПК України, враховуючи зміст позовних вимог, попередньо визначає розмір судового збору у сумі 1700 грн. за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру. Оскільки, позивачами сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 800 грн., тому їм необхідно доплатити ще 900 грн.

Таким чином, позивачами порушено вимоги ч.4 ст. 177 ЦПК України у звязку з чим їм необхідно сплатити судовий збір у розмірі 900 грн. за подання до суду позовної заяви майнового характеру .

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вербківської сільської ради, треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів після отримання копії ухвали та попередити, що згідно вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя: В. А. Гаврилов