Номер справи 220/410/18
Номер провадження № 2-о/220/78/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Токмацький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2, посилаючись на наступне. 12.01.2018 року у м.Сніжне Донецької області помер його батько ОСОБА_3, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька 12.01.2018 року ним було отримано довідку про причину смерті №6, видану «Центральною міською лікарнею» у м.Сніжне Донецької області. 12.01.2018 року Сніжнянським міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво про смерть його померлого батька ОСОБА_2 При зверненні до Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою реєстрації смерті батька йому було відмовлено у реєстрації смерті у звязку з невідповідністю лікарського свідоцтва про смерть зразку документів відповідно до вимог законодавства України, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. На даний час заявник є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати допомогу на поховання, однак відсутність документів, які б підтверджували факт його смерті, є перешкодою у цьому. Тому просить встановити факт смерті батька у м.Сніжне Донецької області 12 січня 2018 року.

Заявник в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи - Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено наступні обставини.

Як вбачається з паспортних даних заявника ОСОБА_1, він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки № НОМЕР_1 від 20.06.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території в Донецьку область, Великоновосілківський район, смт.Велика Новосілка, вул.Т.Шевченка, буд.34.

Згідно паспортних даних ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно довідки № НОМЕР_2 від 19.05.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника, заявник ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3.

Судом встановлено, що 12 січня 2018 року у м.Сніжне помер батько заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, про що мається довідка про причину смерті №6, видана «Центральною міською лікарнею» у м.Сніжне Донецької області, відповідно до якої причиною смерті є рак передміхурової залози.

12.01.2018 року Сніжнянським міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво Серії ДНР № 092197 про смерть ОСОБА_3.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати допомогу на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить йому перешкоди у цьому.

Згідно листа Токмацького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заявнику було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки предявлено документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи викладене, надані заявником довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть є незаконними і не створюють правових наслідків.

Разом з тим, оцінюючи досліджені докази, суд враховує висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом було встановлено, що 12 січня 2018 року у м.Сніжне Донецької області помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька та отримання допомоги на поховання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 264, 265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, 12 січня 2018 року у м.Сніжне, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.М. Якішина