Справа № 182/8002/18
Провадження № 2/0182/3658/2018
У Х В А Л А

Іменем України

07.11.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади виконавчого комітету Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на самовільні забудови,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади виконавчого комітету Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на самовільні забудови.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що її чоловіку ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06 квітня 1999 року належав житловий будинок АДРЕСА_1. Вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними забудовами 31 січня 2003 року був зареєстрований за №4 в Комунальному підприємстві "Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації" як правовстановлюючий документ.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить актовий запис №45 від 04 липня 2012 року, складений виконавчим комітетом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. Позивач, маючи намір прийняти спадщину, яка залишилась після смерті її чоловіка, 22 грудня 2012 року звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку. Однак, 04 жовтня 2018 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою було винесено постанову, згідно якої ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, у зв"язку з тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 був самовільно збудований. Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею 1/2 частину самовільно збудованого житлового будинку АДРЕСА_1.

Суддя, розглянувши дану позовну заяву, приходить до наступного.

Згідно ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду стало те, що спадкове домоволодіння - житловий будинок АДРЕСА_1 було самочинно збудоване спадкодавцем ОСОБА_3

Однак, відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", зазначено те, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва (введення його експлуатацію) його права та обов"язки як забудовника входять до складу спадщини. Але в такому випадку ставити питання про визнання права власності на недобудований будинок в порядку спадкування неможливо. Якщо ж будівництво будинку здійснено з істотним порушенням будівельних норм і правил, то в такому випадку має ознаки самовільного будівництва і зведений будинок не може бути об"єктом спадкування.

Відповідно до п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17 жовтня 2013 року, встановлено перелік документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна, а саме: документ, що підтверджує виникнення, перехід або припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що, відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. Документом, що, відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Виходячи з того, що позивачі не надали до суду ніяких доказів, зазначених в п.49 названого Порядку необхідних документів, вищевказаний самовільно збудований будинок у визначеному законодавством порядку не реєструвався, відповідних рішень компетентними органами не приймалось, кадастровий номер не присвоювався. А відтак, відсутні підстави для визнання в порядку спадкування як права власності на такий житловий будинок, так і права користування. Тому суд приходить до висновку, що у відкритті провадження по даній цивільній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.186, 258-260, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади виконавчого комітету Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на самовільні забудови.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал