Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 753/20903/16-ц

провадження № 61-33144св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2017 року у складі судді Пікуль А. А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до кредитного договору № 50004610 від 25 травня 2012 року відповідач отримала кредит в сумі 29 625 доларів США для фінансування купівлі транспортного засобу, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, строком до 15 червня 2017 року.

Унаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором щодо своєчасного й повного повернення суми кредиту виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 17 березня 2016 року складає 391 066 грн 15 коп, у рахунок погашення якої ТОВ «Порше Мобіліті» просило звернути стягнення на автомобіль марки Volkswagen, моделі Amarok, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не дотримано вимоги статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» щодо повідомлення всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Також судом взято до уваги виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу виконавчий напис від 24 грудня 2015 року про звернення стягнення на предмет застави - спірний автомобіль, із сумою боргових зобов'язань в розмірі 334 700 грн 42 коп. та його звернення до виконання згідно заяви позивача до виконавчої служби, за наслідками якого проводяться виконавчі дії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Порше Мобіліті» оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2017 року ТОВ «Порше Мобіліті» відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року.

Постановляючи вказану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги у передбачений законом строк, зокрема не подав заяву про поновлення процесуального строку на подання такої скарги, а тому відповідно до вимог статті 297 ЦПК Українислід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

19 вересня 2017 року ТОВ «Порше Мобіліті» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що належним чином засвідчену копію повного тексту оскаржуваного рішення судом першої інстанції позивачу не було направлено, з таким текстом останній мав можливість ознайомитися лише 23 травня 2017 року, коли він з'явився на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, що в свою чергу унеможливило дотримання позивачем законодавчо визначених строків апеляційного оскарження. У визначений апеляційним судом строк, позивач через засоби поштового зв'язку направив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак з невідомих причин воно не було доставлено до суду апеляційної інстанції, тим самим позбавлено заявника можливості захистити свої права.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу та матеріали касаційного провадження 01 червня 2018 року передано до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзивів (заперечень) на касаційну скаргу не надходило.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК Українирозглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України 2004 року, згідно з якими рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі -Конвенції) таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України 2004 рокуособи, які беруть участь у справі, мають право одержувати копії рішень, ухвал, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У частині третій статті 297 ЦПК України 2004 рокувизначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник ТОВ «Порше Мобіліті» був присутній в судовому засіданні 17 травня 2017 року під час проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу подав лише 31 травня 2017 року. Строк на апеляційне оскарження, передбачений частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року, закінчився 29 травня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 червня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» залишено без руху та надано заявнику тридцятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

Вказану ухвалу суду ТОВ «Порше Мобіліті» отримало 23 червня 2017 року, проте у визначений судом строк заяву про усунення недоліків апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не подало, у зв'язку з чим ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі.

ТОВ «Порше Мобіліті» зазначало, що строк апеляційного оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки з повним текстом оскаржуваного рішення суду першої інстанції воно змогло ознайомитися лише 23 травня 2017 року, судом першої інстанції повний текст рішення на адресу позивача взагалі не направлявся, що позбавило його можливості подати мотивовану апеляційну скаргу у строк передбачений законом. Направлене ним через засоби поштового зв'язку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням вищевказаних причин, з невідомих причин не було доставлено до суду апеляційної інстанції, тим самим позбавивши товариство можливості захистити свої права, що підтверджується відповідною довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта».

У матеріалах справи наявний супровідний лист про направлення копії вступної та резолютивної частини оскаржуваного заочного рішення суду лише відповідачу ОСОБА_4 (а.с. 72), відомості про направлення повного тексту такого рішення позивачу відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 222 ЦПК України(у редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Проте в разі, якщо недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, зокрема, особі не надіслана протягом строку на апеляційне оскарження копія повного тексту рішення суду першої інстанції, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, не звернув уваги на те, що з вини суду ТОВ «Порше Мобіліті» не отримало повного тексту оскаржуваного судового рішення, у зв'язку з чим було позбавлено права на своєчасне подання апеляційної скарги та її мотивування, що є вимогою статті 295 ЦПК України(у редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення).

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про пропуск ТОВ «Порше Мобіліті» строку на апеляційне оскарження без поважних причин, є неправильним, і, як наслідок, постановлення ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження саме з цих підстав є передчасним.

Апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з переданням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Зважаючи на зазначені обставини, апеляційний суд, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника, повинен перевірити доводи заявника про дату отримання та ознайомлення з повним текстом оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 400, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 серпня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А.С. Олійник
О. В. Ступак
Г. І. Усик