Справа № 520/1051/18
Провадження № 2/520/3678/18
УХВАЛА

07.02.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно по справі за позовом ОСОБА_1 (Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Червоний хутор, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про визнання договору довічного утримання ( догляду) недійсним,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору довічного утримання (догляду), укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 12.07.2012 року, завірений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори недійсним. Зазначеним договором було передбачене, що ОСОБА_3 передає у власність, а набувач отримує у власність квартиру №4 у будинку 43/2 по вул. ак. Корольова у м.Одесі та взамін чого ОСОБА_2 зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням ( доглядом) довічно на умовах визначених у догорові.

05.02.2018 року до суду позивачем ОСОБА_1 було надано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить в забезпечення позовних вимоги накласти арешт на квартиру №4 у будинку №43/2 по вул. ак. Корольова у м.Одесі.

Ухвалою суду від 02.02.2018 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання в залі засідань № 222, в приміщенні Київського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 3 б, на 12 годину 15 хвилин 05.03.2018 року.

Забезпечення позову ОСОБА_1 мотивує запобіганням відчуження, знищення, знецінення майна відповідачем до розгляду справи по суті та винесення рішення а також тим, що можливе відчуження квартири може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як арешт суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи суду відомо, що на даний час нерухоме майно, що на яке позивач просить накласти арешт, а саме квартира №4 у будинку 43/2 по вул..ак. Корольова, у м.Одесі, належить відповідачу. Спір стосується даної квартири у звязку з чим заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а саме накладення арешту №4 у будинку 43/2 по вул.ак. Корольова, у м.Одесі, що належить відповідачу ОСОБА_2.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, оскільки від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно по справі за позовом ОСОБА_1 (Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Червоний хутор, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про визнання договору довічного утримання ( догляду) недійсним - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

Копію ухвали направити до виконання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та для відому зацікавленим особам.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але яка може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Луняченко В. О.