Справа № 285/3553/17
провадження у справі №2/0285/192/18
02 лютого 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
за участі: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням по вул. Шевченка, 78 в м. Новоград-Волинський та примусово зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до рішення суду вона є власником ? частини житлового будинку № 78 по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський. У її домовій книзі залишається зареєстрованою, але не проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач є рідною сестрою колишньої співвласниці будинку, однак сестра відчужила свою частку житлового будинку третій особі ще у 2010 році. ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2008 року, її особистих речей в будинку немає. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні відповідача перешкоджає позивачу в розпорядженні житлом, позбавляє можливості відчужити своє майно, чим порушуються її права як власника квартири.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Пояснила, що з 2008 році ОСОБА_2 не проживала у вказаному житловому будинку. Взагалі її частина житла є напівзруйнованою та не підходить для проживання. Чверть цього будинку сестра відповідача ОСОБА_3 у 2010 році відчужила ОСОБА_4, де остання і продовжує проживати на теперішній час.
Відповідач у судове засідання в судове засідання не зявилася. Рекомендованим листом повістка з ухвалою суду та копіями документів направлялися по місцю реєстрації, однак двічі конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, власник четвертої частини будинку № 78 по вул. Шевченка в м. Новограді-Волинському, підтвердила той факт, що з вересня 2010 року ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає. Точно називає дату тому, що вона набула права власності на вказане нерухоме майно і з цієї дати постійно почала проживати за вказаною адресою. Взагалі не бачила її ні одного разу.
Свідок ОСОБА_6, матір ОСОБА_5, повідомила, що починаючи з 2010 року постійно обробляє город за вказаною адресою. ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживала і не проживає.
Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала та враховуючи, що позивач не заперечувала проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних доказів по справі.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.05.2008 року № 2-149/08 ОСОБА_1 є власником ? частини житлового будинку № 78 по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський (а.с. 6-7).
Згідно вказаного рішення ? частина вказаного будинку належить ОСОБА_7 Ще ? частина будинку належала ОСОБА_3, яка 17.09.2010 року подарувала свою частку ОСОБА_4 (а.с. ).
Вказані факти підтверджуються і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 19.12.2017 року (а.с. 26-28).
Відповідач ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, зареєстрована з 12.03.1997 року за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується адресною довідкою відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради та записами в будинковій книзі позивача (а.с. 8-11, 18).
Також встановлено, що з 2010 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується і показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6
Стаття 405 ЦК України визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації близько понад сім років, тобто з 2010 року по січень 2018 року, не повідомила про поважність причини своєї відсутності за зареєстрованим місцем проживання, домовленості про інше між сторонами не досягнуто, тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 втратила право на користування житлом позивача.
Крім того, стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини.
Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відмову відповідача в добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника ОСОБА_1 щодо вільного розпорядження своєю власністю.
Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов у цій частині.
Одночасно відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Тому позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: вул. Шевченка, 78 в м. Новограді-Волинському в примусовому порядку задоволенню не підлягають, як передчасні.
Відтак, встановлені підстави для часткового задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 128, 259, 263-268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком № 78 в м. Новограді-Волинському Житомирської області.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 06.02.2018 року.
Головуюча Т.Г. Заполовська