Справа № 387/1128/17
Номер провадження по справі 2/387/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І. П.

при секретарі судового засідання Поляруш С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в інтересах ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, в якому зазначив, що 25.07.2011 помер батько позивача ОСОБА_2 та після його смерті відкрилась спадщина, а саме спадщина на земельну ділянку площею 7,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради, що належала померлій ОСОБА_3 Спадкоємцем по закону є тільки позивач, інші спадкоємці першої черги за законом відсутні у зв'язку з їхньою смертю. Приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області 12.12.2014 було сформовано Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі щодо внесення реєстраційного запису у спадковій справі та було заведено спадкову справу № 07/2011. Спадкові документи позивач отримати не зміг у зв'язку із втратою нотаріусом документів спадкової справи. Батько позивача за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт або інший правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 Зазначене спонукало представника позивача звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову до суду не надав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

25 липня 2011 року помер рідний батько позивача ОСОБА_2, про що Миколаївською сільською радою Кіровоградської області видано свідоцтво про смерть серії 1- ОЛ № 129379 ( а.с.15 ).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ 128355, підтверджено, що ОСОБА_2 народився 11.05.1969 та його батьком є ОСОБА_2, а мати ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2011, яке зареєстроване в реєстрі за №127 (а.с.127) з'ясовано, що після смерті ОСОБА_2, яка сталася 25 липня 2011 року, відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 7,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради, Добровеличківського району, Кіровоградської області, ділянка № 158, кадастровий номер :02:00:158, що належала померлій ОСОБА_3, що підтверджується Державним актом серії КР № :02:00:158 на право приватної власності на землю, виданим Миколаївською сільською радою від 18 лютого 1999 року на підставі рішення сесії Миколаївської сільської ради від 27.11.1998 за № 16, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 158 (а.с.126).

Відповідно до особистої заяви позивача ОСОБА_2, спадкоємцем спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 є тільки спадкоємець, його рідний син, - ОСОБА_2, 11.05.1969 р. н., який фактично прийняв спадщину після померлого рідного батька, - спадкодавця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт реєстрації спадкової справи після смерті ОСОБА_2 підтверджується наявним Витягом від 12.12.2011 № 29028800 про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 ( а.с.53 ).

Згідно матеріалів спадкової справи після смерті спадкодавця - гр. ОСОБА_3 за номером у спадковому реєстрі 49934776 встановлено, що за життя гр.ОСОБА_3, 22.08.1927 р. н., на все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй за законом і на що, вона на день смерті матиме право, зокрема земельну ділянку ( пай ), був складений та зареєстрований заповіт секретарем Миколаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_6 від 24 лютого 2010 року, зареєстрованого в реєстрі №01 на сина спадкодавця, - гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2011 ОСОБА_2 прийняв спадщину належним чином (а.с.124-129).

Водночас суд вивчаючи предмет та підставу позову встановив, що позивач для отримання спадкових документів звернувся до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 про прийняття спадщини за законом після смерті його рідного батька, - 25.07.2011 року ОСОБА_2, 19.05.1945 р. н.. Однак нотаріусом не було вчинено відповідних нотаріальних дій щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із втратою нотаріусом ОСОБА_5 документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса, а тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання, що підтверджено листом Головного територіального управління юстиції у Київській області від 22.05.2017. Крім того факт зникнення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 підтверджується листом в.о. завідувача Київського обласного державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Київській області МЮ України ОСОБА_7 від 30.08.2017 за № 01-17-1327 на № 976/02-14 від 28.08.2017, а також листом Фастівської міської державної нотаріальної контори від 26.01.2018 №88/01-16 (а.с.19,117).

Із змісту листа - повідомлення начальника Головного територіального управління юстиції у Київській області МЮ України ОСОБА_8 від 22.05.2017 року за № О-68-/0-27/4, судом з'ясовано, що наказом Головного управління юстиції у Київській області від 22.03.2013 за № 156/1 "Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу ОСОБА_5В.", нотаріальна діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_5 припинена з 25.03.2013, а відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 21.11.2014 за № 1963/5, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім'я ОСОБА_5, було анульовано і повернено до зазначеного міністерства і рекомендовано звернутися до суду. Отже суд позбавлений будь-якої можливості витребувати безпосередньо у ОСОБА_5, як приватного нотаріуса, докази, які стосуються предмету спору.

Водночас суд приймає до уваги, що приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, було сформовано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29028800 від 12.12.2011 щодо внесення реєстраційного запису по спадковій справі № 52150101 ( № 07/2011 у нотаріуса ), який потім виданий позивачу по справі ОСОБА_2, 11.05.1969 р. н. Отже суд приходить до висновку, що спадкова справа нотаріусом заводилась та реєструвалась, але з незалежних від позивача обставин спадкова справа була втрачена.

Суд враховуючи матеріали спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3 приймає до уваги доводи позивача, що ОСОБА_2 за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт або інший правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку. Водночас суд встановив, що факт прийняття спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 25.07.2011, спірної земельної ділянки підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.03.2011 року, яке зареєстроване в реєстрі №127 (а.с.127).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пункт 10 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що відповідно до статті 1225 ЦK України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися, також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Отже, ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_2, який помер 25.07.2011.

Суд зазначає, що факт не вчинення спадкодавцем ОСОБА_2 відповідних дій щодо належного оформлення свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності, а також факт втрати приватним нотаріусом ОСОБА_5 матеріалів спадкової справи, - зумовило необхідність позивача захищати свої права в суді, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину за законом позивач не в змозі.

Суд наголошує, що вжив усіх можливих заходів щодо встановлення інших спадкоємців у спадкодавця ОСОБА_2, а також заінтересованих осіб, шляхом винесення ухвали про витребування доказів від 17 січня 2018 року, а також намагався здобути документи для встановлення обставин справи, які стосуються спадкування позивачем майна після смерті його батька ОСОБА_2 Зазначена інформація у Миколаївській сільській раді Кіровоградської області, Фастівського міського нотаріального округу Київської області, Київського обласного державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Київській області МЮ України, - відсутня. Суд також з'ясував, що близькі родичі позивача, а саме: син спадкоємця ОСОБА_9 помер 28 лютого 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК №292927; син спадкоємця ОСОБА_10 помер 18 січня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №220006; дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла 24 лютого 2015 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК №334644. Інших спадкоємців та заінтересованих осіб, судом не встановлено, в тому числі виходячи із змісту наданої суду особистої заяви позивача ОСОБА_2

Отже враховуючи вищевикладене, судом не встановлено майнового спору та заінтересованих осіб, спадкоємців з приводу заявлених позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_2.

Таким чином, виникла ситуація при якій через бездіяльність спадкодавця та втрати документів спадкової справи приватним нотаріусом ОСОБА_5 спадкоємець ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не може набути права власності на майно в порядку спадкування після смерті батька у позасудовому порядку. За зазначених обставин, виходячи з приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦK України, право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 321 ЦK України, право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 16, 321, 1218, 1220, 1221, 1225, 1261, 1268, ЦК України, керуючись ст.ст.4, 5, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_2, який помер 25.07.2011 року, земельної ділянки, площею 7,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробинцтва, що знаходиться на території Миколаївської сільської ради, ділянка № 158, кадастровий номер :02:00:158 серія КР, Добровеличківського району, Кіровоградської області, що належала померлій ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Миколаївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 18 лютого 1999 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 158, що успадковане спадкодавцем ОСОБА_2 від ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області в тридцятиденний строк з дня отримання його копії, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_11sp; П.