Провадження №2/760/1068/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 273,82 грн. та судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22 січня 2016 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «Фольсваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Причиною ДТП стало те, що відповідач на своєму авто під час виїзду на дорозі перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, здійснив виїзд на дорогу з двостороннім рухом на бік дороги для зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фольсваген» д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив вимоги ПДР.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України.

В результаті вчинення даного правопорушення відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Фольсваген» д.н.з. НОМЕР_2 ТОВ «Брокард-Україна».

Пошкоджений автомобіль було застраховано на момент дорожньо-транспортної пригоди ТОВ «Брокард-Україна» (Страхувальник) у ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3000/290/008980 від 03 грудня 2015 року.

Страхувальник звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку.

На виконання умов договору страхування, зважаючи на звіт незалежного експерта, рахунку-фактури, розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхового акту № 20329/1 та інших документів ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» прийняло рішення про визнання події страховим випадком та виплатило страхове відшкодування в розмірі 150 273,82 грн.

Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання перед Страхувальником.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 була зареєстрована у ТДВ «СК «Домінанта» на підставі полісу № АІ/5940193, Страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - відповідачу в межах ліміту відповідальності страховика. Ліміт відповідальності полісу № АІ/5940193 становив - 49 500,00 грн.

Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодовувалася Страховою компанією відповідача згідно полісу № АІ/5940193 становить: 100 273,82 грн. (150 273,82 - розмір завданої шкоди) - 49 500,00 грн. (сума відшкодована ТДВ «СК «Домінанта»).

Враховуючи викладене, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява, відповідно до якої представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки, заперечень на позов від відповідача до суду не надходило.

Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 22 січня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Причиною ДТП стало те, що відповідач на своєму авто під час виїзду на дорозі перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, здійснив виїзд на дорогу з двостороннім рухом на бік дороги для зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив вимоги ПДР.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від16 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України (а.с. 18).

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Фольксваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який на момент дорожньо-транспортної пригоди було застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3000/290/008980 від 03 грудня 2015 року (а.с. 6-14).

26 січня 2016 року власник автомобіля марки «Фольксваген» - ТОВ «Брокард-Україна» звернулось до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 19).

Відповідно до звіту № 37/02/16 від 08 лютого 2016 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки «Фольксваген», складає 224 831,79 грн. (а.с. 26-43).

На підставі розрахунку страхового відшкодування (а.с. 47) та страхового акту № 20329/1 (а.с. 48) ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» прийняло рішення про визнання події страховим випадком та виплатило страхове відшкодування в розмірі 150 273,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 98830 від 17 лютого 2016 року (а.с. 49).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Деу» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 була зареєстрована у ТДВ «СК «Домінанта» на підставі полісу № АІ/5940193, Страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - відповідачу в межах ліміту відповідальності страховика. Ліміт відповідальності полісу № АІ/5940193 становив - 49 500,00 грн.

Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодовувалася Страховою компанією відповідача згідно полісу № АІ/5940193 становить: 100 273,82 грн. (150 273,82 - розмір завданої шкоди) - 49 500,00 грн. (сума відшкодована ТДВ «СК «Домінанта»).

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 100 273,82 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 273 (сто тисяч двісті сімдесят три) гривні 82 копійки, та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 9, , рах. р/р 265042184 у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО 380805.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.І. Кізюн