Справа № 750/260/18
Провадження № 2/750/616/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

15.01.2018 року позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1860 грн. 00 коп., починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідач у письмових запереченнях позов не визнав, просив стягнути аліменти в розмірі 930 грн. Пояснив, що з позивачем та дитиною проживають разом та разом із позивачем утримує дитину добровільно, не працює, а тому можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі не має.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.

У відповідності до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9) її батьками записані позивач та відповідач.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.01.2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідачем надано оригінали чеків із продуктового мінімаркету «Наш експресс» на зальну суму 821 грн. 66 коп. як доказ утримання дитини та спільність їх проживання. Втім судом не може бути прийнято до уваги вказані чеки як належний, достатній та допустимий доказ, оскільки вони не свідчать прямо про те, що вказані продукти були куплені саме відповідачем на утримання їх спільної із позивачем дитини.

Також відповідачем надано оригінал квитанції про переказ 1000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_4, що не дає підстави суду врахувати такі кошти як добровільне утримання дитини, оскільки одноразовий платіж не спроможний забезпечити рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Позивач надала суду копію довідки Приватної мовної школи № 01 від 08.02.2018 року про відвідання дитиною з 01.09.2017 року по даний час занять з англійської мови, оплата за які в загальному розмірі становить 2250 грн. 00 коп.

Втім вказаний доказ обумовлений розвитком здібностей дитини, та встановлює обставини зазначені в частині першій статті 185 СК України. Проте позивачем вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини не заявляється.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні встановлюються Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік» за пoданням Міністерства фінансів.

Так, статтею сьомою даного Закону встановлено такі прожиткові мінімуми: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 травня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач на даний час є безробітним, проте є працездатним, офіційно не працевлаштований, не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, інших повнолітніх дочки, сина, позивач отримує заробітну плату близько 5000 гривень, а тому суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у розмірі 930 грн., які визнає відповідач.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Між тим, у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а в свою чергу з позивача на користь відповідача 800 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Технічний запис судового засідання справи про розірвання шлюбу не встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення позивача з приводу стягнення аліментів, а тому витрати з виготовлення копії запису судового засідання стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 150, 180, 182, 183, 191 СК України та ст.4, 12,81, ч.6 ст.141, 263-268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місцепроживання: вул. Черняховського, буд. 20-а, м. Мена, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (місцепроживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. 00 коп., починаючи з 15.01.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 704 гривень 80 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 800 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута