Провадження №2/155/207/18
Справа №155/2055/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Чонки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року.

Мотивують свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їхній батько ОСОБА_5. Позивачі є спадкоємцями майна померлого за законом, прийняли спадщину, однак оформити спадщину не можуть, так як відсутні правовстановлюючі документи на майно. Просять позов задовольнити та визнати за ними право власності на вищевказану спадкову земельну ділянку.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, однак в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили його задовольнити, а справу слухати у їхню відсутність.

Представник відповідача - Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області - в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, однак в своїх заявах до суду позов визнали повністю, не заперечували щодо визнання за позивачами права власності на спадкове майно. Справу просили слухати у їхню відсутність.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно з рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 12 червня 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є, відповідно, дочкою та сином померлого ОСОБА_5

Довідкою Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області №379 від 25 вересня 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5 за законом є позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Заповіт покійного ОСОБА_5 в сільській раді не посвідчувався.

З спадкової справи, заведеної 22 листопада 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №599/2017 стверджується, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 спадщину прийняли позивачі.

З Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року вбачається, що ОСОБА_5 належала земельна ділянка відповідних розмірів.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2017 року вбачається, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Суд вважає, що неможливість позивачів отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням їх права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що позивачі після смерті ОСОБА_5 прийняли спадщину, а тому суд, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 19, ч.4 ст.206, ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2002 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.