АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/2336/2018 Головуючий в 1 інстанції - Соколов О.М.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5,

про стягнення заборгованості

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення заборгованості.

Накладено арешт на шестикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року виправлено описку допущену в ухвалі від 17 листопада 2017 року.

Накладено арешт на машиномісце НОМЕР_1, загальною площею 14,8 кв.м та машиномісце НОМЕР_2, загальною площею 14,5 кв.м, що знаходяться на другому поверсі підземної автостоянки в АДРЕСА_1.

В задоволені решти вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову повністю, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 9 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 в якому просив стягнути заборгованість з відповідачів.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на все належне ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності нерухоме майно, зокрема, на шестикімнатну квартиру АДРЕСА_1, на машиномісце НОМЕР_1, загальною площею 14,8 кв.м та машиномісце НОМЕР_2, загальною площею 14,5 кв.м, що знаходяться на другому поверсі підземної автостоянки в АДРЕСА_1, а також на інше нерухоме майно, що буде виявлене в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, в межах суми 30466366,62 грн.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_2 посилався на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки, зобов'язання з повернення йому грошових коштів не виконується спадкоємцями з дати відкриття спадщини.

Також зазначає, що попереднє ухилення спадкоємців від виконання зобов'язань надає підстави до припущення про можливість вчинення співвідповідачами у майбутньому дій, направлених на відчуження, успадкованого ними та іншого належного їм нерухомого майна.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд правильно дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, суд першої інстанції пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник майновий спір і заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими вимогами та неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 1 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: