Справа №482/1742/17 19.02.2018
Провадження №22-ц/784/333/18
Справа №482/1742/17
Провадження № 22ц /784/333/18 Головуюча першої інстанції: Демінська О.І.
Категорія 47 Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Самчишиної Н.В.

ОСОБА_2

із секретарем- Андрієнко Л.Д.

за участю

представників:

позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» ( далі -ПП «АМІК Україна» або Підприємство) на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12.12.2017 р. ухвалене суддею Демінською О.І. у приміщенні суду о 9 год. 05хв. у справі за

позовом

ОСОБА_5 до Підприємства «АМІК Україна» про визнання права на безоплатну передачу земельної ділянки у власність без погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем,

встановила:

11.10. 2017 р. ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Підприємства «АМІК Україна» про визнання права на безоплатну передачу земельної ділянки у власність без погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем.

Позивач зазначав, що наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області № НОМЕР_1 від 12.11.2015 р. йому надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га. пасовищ із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Новоодеської міської ради.

Сертифікованим землевпорядником ТОВ «Югземсервіс» відповідно до договору від 02.02.2016 р. №023/0216 розроблено проект емлеустрю щодо відведення зазначеної земельної ділянки у його власність.

В той же час, суміжний землекористувач - ПП «АМІК Україна» безпідставно, на його вимогу, відмовляється погодити межі суміжних земельних ділянок, що унеможливлює погодження проекту землеустрою відповідно до вимог ст..186-1 ЗК України.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив про задоволення позову шляхом визнання за ним права на безоплатну передачу земельної ділянки у власність без погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12.12.2017 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, не погоджуючись з висновками суду стосовно відсутності підстав для задоволення позову, ставить питання про скасування рішення і просить постановити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неналежну оцінку доказів.

Перевіряючи законність та обгрунтованність рішення з урахуванням Перехідних Положень розділу XIII ЦПК України в межах оскарження, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких обставин та вимог закону.

Згідно з положеннями ст. ст. 11, 60 ЦПК України ( в редакції на час судового розгляду) суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичної або юридичної особи, поданим відповідно до цього Кодексу.

Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч.1 п. б ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до вимог ст..116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

З 27.01.2015 р. повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, перейшли до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У відповідності до змісту землеустрою, встановленого ст..184 ЗК України, при виготовленні проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність проводиться кадастрова зйомка, як комплекс робіт для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

До складу кадастрової зйомки, згідно з ч.2 ст.. 198 ЗК України входить погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

За змістом цієї норми та відповідно до п. 3.12. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (затв. наказом Держкомзему України 18.05.2010р. №376, далі Інструкція) закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Вищенаведені положення цієї Інструкції згідно з п.2.1 її розділу II застосовуються також для встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В подальшому проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що у 2015 р. позивачу надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га. пасовищ із земель сільгоспризначення державної власності в межах території Новоодеської міської ради.

Сертифікованим землевпорядником ТОВ «Югземсервіс» ( виконавець) розроблено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність позивача.

В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що виконавець відповідно до вимог п.3.12 Інструкції повідомляв відповідача, як суміжного землекористувача про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та що той висловлював свою думку щодо присутності на час проведення цих робіт.

Адже із змісту Інструкції вбачається, що встановлення меж земельної ділянки та їх закріплення межовими знаками за відповідних умов може бути здійснене і за відсутності суміжного землекористувача.

Відсутні також дані про те, що уповноважений орган відмовив позивачу у погодженні проекту землеустрою та передачі землі у власність.

Суд повно та всебічно дослідив зазначені обставини справи та встановивши, на підставі належної оцінки доказів, що відповідачем не порушувалися законні права позивача, прийшов правильного висновку про безпідставність позову та обґрунтовано ухвалив про відмову у його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне ухилення відповідача від погодження меж земельної ділянки не заслуговують на увагу, оскільки процедура погодження меж виконується не замовником проекту, а його розробником, який у відповідності до вимог п.3.12 Інструкції має право та відповідний обовязок належним чином повідомити усіх суміжних землевласників та землекористувачів про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі.

Самостійне здійснення замовником дій, які є фактично пропозицією відповідачу щодо підписання акту прийому-передачі межових знаків, передбачену Інструкцією процедуру погодження меж не замінює і не дає підстав вважати, що бездіяльність відповідача порушує права позивача, як особи що має право на безоплатну передачу землі у власність. погодження меж .

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду щодо відсутності доказів порушення відповідачем прав позивача, не спростовують.

З врахуванням встановленого колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись статтями ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12.12.2017 р. без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.І. Галущенко

Судді Н.В. Самчишина

ОСОБА_2

Повний текст постанови складено 23.02.2018 р.