Ужгородський міськрайонний суд
У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід

12.11.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Вереш А.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_4, третя особа: виконавча дирекція Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_4, третя особа: виконавча дирекція Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач подала заяву про відвід судді Бенца К.К. з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, мотивуючи тим, що суддя Бенца К.К. не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу з наступних підстав: суддею Бенца К.К. було зобов'язано її сплатити судовий збір та повернуто їй поданий нею у межах процесуального строку до Ужгородського міськрайонного суду позов до того ж ФОП про визнання не чиним або незаконним із скасуванням розпорядження ФОП про оголошення їй догани( цивільна справа № 308/8360/17). Вказана справа за № 308/8360/17 є прямо пов'язаною із справою № 308/7950/17. На її думку суддею Бенца К.К. допущено неупередженість , із створенням перешкод у її доступі до судочинства. Для уникнення подальшого на її думку, упередженого розгляду суддею Бенца К.К. даної справи , а також з огляду на вимоги по аналогії закону і права стосовно повторного розгляду позовних вимог, оскільки має намір збільшити заявлені позовні вимоги шляхом їх доповнення і оскарження, просить заяву про відвід визнати обґрунтованою та задовольнити її.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишила вирішення заяви про відвід судді Бенца К.К. на розсуд суду. Разом з тим вказала, що позивач повторно звернулась до суду з позовними вимогами і у зв'язку із несплатою нею судового збору, ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву було повернуто позивачу ОСОБА_1

Інші сторони в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Однією із підстав для відводу судді , позивач вказує, що суддя безпідставно недопустила її до цивільного судочинства з підстав неспроможності нею сплати судового збору.

Разом з тим слід зазначити, що ухвалою судді від 31.08.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним або нечинним розпорядження про оголошення догани і його скасування - залишено без руху та надано строк для усунення нею недоліків.

Ухвалою судді від 09.10.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним або нечинним розпорядження про оголошення догани і його скасування повернуто позивачу у зв'язку із не усуненням нею недоліків, про які вказано в ухвалі суду від 31.08.2017 року.

Слід зазначити, що позивач у разі його незгоди з прийнятою суддею ухвалою від 09.10.2017 року, не скористався наданими йому процесуальними правами , щодо оскарження ухвали судді від 09.10.2017 року, а отже погодився з нею, а відтак ухвала суду, що набрала законної сили не може ставитися під сумнів.

Разом з тим, щодо наявності підстав для відводу судді, суд виходить з наступного.

Порядок вирішення заяви про відвід визначений ст. 40 ЦПК України.

Неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов'язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які розяснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним дого-вором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити , чи є факти , які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окрім того зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов'язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ'єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об"єктивного рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд піддавши аналізу підстави для відводу у даній справі, з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, вважає, що наявні обєктивні компоненти, які змушують сторону сумніватися в неупередженості суду незалежно від його поведінки, оскільки вони не залежать від волі самого суду ( судді) , однак обєктивно існують, від так з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи та ухвалення кінцевого рішення, заяву про відвід судді слід задовольнити.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36 ч. 1 п. 5, 39, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бенца К.К. у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_4, третя особа: виконавча дирекція Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Відвести суддю Бенца К.К. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_4, третя особа: виконавча дирекція Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Передати матеріали цивільної справи №308/7950/17 до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду для виконання вимог, передбачених ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца