Справа № 495/9989/18
№ провадження 2-р/495/22/18
Ухвала

про відмову в задоволенні заяви

09 листопада 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Бучка І.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 02 червня 2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2008 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ухваленому по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності, яким позовні вимоги задоволено.

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розяснення рішення суду, відповідно до якої просить розяснити на підставі яких документів судом було визнано право власності, зокрема на надвірні споруди та погреб, за позивачем ОСОБА_2

Учасники справи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися належним чином, однак причини неявки суду не сповістили.

Суд розглядає заяву про розяснення ухвали суду без учасників справи, що не суперечить ч.3 ст. 271 ЦПК України, відповідно до якої, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, подану ОСОБА_1 заяву про розяснення рішення суду, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 02 червня 2008 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ухваленому по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності, яким позовні вимоги задоволено: визнано дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, укладений 20.03.2008 року у простій письмовій формі, згідно якого ОСОБА_2 купив у відповідача ОСОБА_3 2/3 частини житлового будинку з господарчими спорудами №5по провулку Глухому в м. Білгород-Дністровському Одеської області, який в цілому складається з: одного житлового глинобитного будинку літ. «А» житловою площею 50,2 кв.м., загальною площею 77, 9 кв.м., та надвірних споруд під літ. «Д» - погребу, «Є» - вбиральні, №2-4, 6, 7, І споруд, розташованих на земельній ділянці площею 400 кв.м.; визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарчими спорудами №5по провулку Глухому в м. Білгород-Дністровському Одеської області, який в цілому складається з: одного житлового глинобитного будинку літ. «А» житловою площею 50,2 кв.м., загальною площею 77, 9 кв.м., та надвірних споруд під літ. «Д» - погребу, «Є» - вбиральні, №2-4, 6, 7, І споруд, розташованих на земельній ділянці площею 400 кв.м. /а.с. 30-31/

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розяснення рішення суду від 02.06.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз'яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 р. зазначено, що відповідно до ст.221ЦПК України (2001р.) слідує, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз'яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз'яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз'яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст.124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Отже, як вбачається із зави про розяснення рішення суду, вона взагалі подана не стороною по справі, та стосується мотивації судового рішення, яке в цьому випадку може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Із врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що рішення суду від 02.06.2008 року є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, рішення є цілком зрозумілим та роз'ясненню не підлягає, у звязку з чим в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про розяснення ухвали суду.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 02.06.2008 року, відмовити як в необґрунтованій та такій, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 260, 271, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 02 червня 2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: