Провадження № 2/161/837/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В. при секретарі Загоровській І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 23.10.2017 року позивач придбав у ОСОБА_2 квартиру за адресою АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані за місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Реєстрація відповідачів у спірній квартирі завдає матеріальної шкоди позивачу, а в добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Покликаючись на наведене, позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Перчук І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №452, ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_2.(а.с. 8-10) Згідно п. 3.5.1. вищевказаного договору купівлі-продажу квартири продавець зобов'язався знятися з реєстрації місця проживання особисто та зняти з реєстрації інших осіб, зареєстрованих у вказаній квартирі в строк до 31.12.2017 року (а.с. 9). Судом встановлено, що на даний час у спірному житлі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3(а.с. 5-7). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоча й ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідачів у спірному житлі не зумовлена поважними причинами, а тому позов про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, підставний і підлягає до задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача. Зокрема, позивач змушений здійснювати оплату комунальних послуг виходячи з кількості осіб, які є прописаними за вказаною адресою. Реєстрація відповідача призводить до вимушеної більшої оплати за комунальні послуги. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення, права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть, тощо. Таким чином, рішення суду у справі про втрату права на житло одночасно є підставою для зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою. На стягненні судових витрат позивач не наполягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.02.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук