Справа № 206/935/18
Провадження № 6/206/16/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-735/2005 про стягнення аліментів на утримання дитини у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. В обґрунтування заяви остання посилалась на втрату виконавчого листа, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська, на підставі рішення суду від 05.04.2005 у цивільній справі про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з викладеного судом було встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2005 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення проводиться з 28.03.2005 до повноліття дитини. 05.10.2012 ОСОБА_2І змінила прізвище на "Тітаренко", що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Як вбачається із наданих заявником документів, у 2005 році на підставі виконавчого документу, виданого за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2005, Самарським ВДВС було відкрито виконавче провадження.

16.12.2013 за заявою ОСОБА_1 Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано дублікат виконавчого листа за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2005. Між тим, як вбачається із довідки Самарського ВДВС виконавчий документ, виданий за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2005 на виконанні у виконавчій службі не перебуває.

Відповідно до копії виконавчого листа, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа встановлено до 31.07.2021.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з наступного.

Так, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції 2016 року, передбачено, що виконавчі документи про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Враховуючи викладене, заявник (стягувач) звернулась у строк до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Крім вищевикладеного суд, також, вирішуючи питання порушене поданою заявою враховує, що рішення суду має виконуватись боржником до 2021 (до повноліття дитини), відомості про місце знаходження дубліката виконавчого листа встановити неможливо, заявник посилається на його втрату. В той же час, ст. 1291 Конституції України передбачено, що судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. У постанові Пленуму ВСУ від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що у мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини. Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ОСОБА_4 проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року). Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «ОСОБА_5 проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «ОСОБА_6 проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53). Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обовязковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Перевіривши та зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки доводи заявника (стягувача) знайшли своє підтвердження у наданих заявником документах, а відтак заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та керуючись ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" у відповідних редакціях, ст. ст. 183, 260-261, 263, 353, пп. 9 п.1, п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити повністю.

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-735/2005 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян на одну дитину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак