УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2018 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.,

за участю:

секретаря - Бломберус С.А.,

боржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу № 640/18468/17 за клопотанням ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду, -

ВСТАНОВИВ:

З Головного територіального управління юстиції у Харківській області МЮУ надійшло до суду клопотання ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання на території України ухвали Новоуральського міського суду Свердловської області Російської федерації від 27.06.2017 року (справа №2-2320/2016) щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на транспортні видатки 2381 руб. та витрати на проживання 2700 руб.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ні його, а ні його представника не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи, за наслідками якої було внесено ухвалу іноземного суду від 27.06.2017 року, тому він був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі. А стягнуті витрати є завищеними, через неповідомлення його розгляд справи 27.06.2017 року він позбавлений був можливості прийняти участь у справі та оскаржити його. Наявний в матеріалах справи лист іноземного суду не свідчить про отримання повідомлення та сповіщення його та його представника про розгляд справи, докази повідомлення про розгляд справи 27.06.2017 року відсутні.

Суд, вислухавши боржника, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, ухвалою Новоуральського міського суду Свердловської області Російської федерації від 27.06.2017 року у справі №2-2320/2016 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат по справі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів на транспортні видатки 2381 руб. та витрати на проживання 2700 руб.

В ухвалі Новоуральського міського суду Свердловської області Російської федерації від 27.06.2017 року зазначено, що позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 участі в судовому засіданні не приймали.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 466 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додається, зокрема, документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

До клопотання на підтвердження належним чином повідомлення про дату, час і місце розгляду справи представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 додані: 1) лист Новоуральського міського суду Свердловської області від 21.06.2017 року, яким повідомляється представник ОСОБА_3 про засідання призначене на 27.06.2017 року; 2) довіреність від ОСОБА_1 на ОСОБА_3

Однак, будь-яких доказів та відомостей щодо отримання представником ОСОБА_3 вказаного сповіщення до подання не додано. Саме по собі сповіщення іноземного суду від 21.06.2017 року не свідчить про його отримання представником.

При цьому, ОСОБА_1 посилається на те, що ні він, а ні його представник не були належним чином і вчасно повідомлені про розгляд справи, за наслідками якої було внесено ухвалу іноземного суду від 27.06.2017 року, тому він був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Враховуючи, що представник ОСОБА_1 не був присутнім при постановленні ухвали Новоуральського міського суду Свердловської області Російської федерації від 27.06.2017 року та в матеріалах справи відсутні відомості про його належне та вчасне повідомлення щодо часу та місця розгляду заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат, тому ОСОБА_1, стосовно якого постановлено ухвалу Новоуральського міського суду Свердловської області Російської федерації від 27.06.2017 року, був позбавлений можливості взяти участь через свого представника ОСОБА_3 у судовому процесі через те, що представника не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи на 27.06.2017, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 466-468 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали Новоуральського міського суду Свердловської області Російської федерації від 27.06.2017 року (справа №2-2320/2016) щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на транспортні видатки 2381 руб. та витрати на проживання 2700 руб.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий