Справа № 369/9650/14-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/85/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 38 16.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Дрозді Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивачка ОСОБА_3, громадянка США ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її батько ОСОБА_6, громадянин США ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилалась на те, що 09 жовтня 2010 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів усе своє майно (нерухоме та рухоме), яка належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, їй, ОСОБА_3. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Попругою Аллою Миколаївною та зареєстрований у спадковому реєстрі за № 50077679, в реєстрі нотаріальних дій за № 1342.

07 лютого 2012 року ОСОБА_6 склав новий заповіт, яким заповів усе своє майно (нерухоме та рухоме), яка належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, своїй сестрі - відповідачу, ОСОБА_5, громадянці Ізраїлю ІНФОРМАЦІЯ_3. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Попругою Аллою Миколаївною та зареєстрований у спадковому реєстрі за № 52386880, в реєстрі нотаріальних дій за № 21.

Останній зазначений заповіт позивачка вважає недійсним з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 225 ЦК України, оскільки на день його посвідчення на користь відповідача померлий страждав на метастатичний рак підшлункової залози, що супроводжувалося значними больовими відчуттями, у зв'язку з чим померлому призначалися сильнодіючі знеболюючі препарати наркотичного походження, померлий страждав на психічні розлади, що підтверджується медичною документацією та листами призначення лікарських препаратів.

Позивачка наголошувала на тому, що протягом усього перебігу захворювання аж до моменту смерті, померлий ОСОБА_6 перебував під постійним наглядом своєї дружини, ОСОБА_4, у місці свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1, а перед самою смертю - під спеціальним наглядом лікарів у м. Моррістаун, округ Морріс, Нью-Джерсі, США.

Посилалася також на те, що у період з 28 грудня 2011 року по 05 січня 2012 року померлий перебував у спеціальному лікувальному закладі, де під час оглядів у нього були підтверджені проблеми з психічним здоров'ям, що вимагали регулярного медичного спостереження, зокрема неспокійна поведінка, параноя, напади агресії та депресії, зорові, слухові, тактильні та нюхові галюцинації.

Виходячи з викладеного позивач просила визнати недійсним спірний.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, посвідчений 07 лютого 2012 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Попругою Аллою Миколаївною та зареєстрований у спадковому реєстрі за № 52386880, в реєстрі нотаріальних дій за № 21.

В апеляційній скарзі в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права відповідач просить заочне рішення суду скасувати і в задоволенні позову відмовити, оскільки висновок проведеної у справі судово-психіатричної експертизи є сумнівним, як і медична документація, на підставі якої він зроблений. Рішення ухвалено за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивачки ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 29 червня 2012 року, виданим у м. Фрихолд штату Нью-Джерсі (т. 1, а.с. 18-19).

Позивачка є донькою померлого ОСОБА_6, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серіі НОМЕР_2 від 10 лютого 1995 року (т. 1, а.с. 153). У свою чергу, третя особа, ОСОБА_4, є дружиною померлого, що підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ввід 10 лютого 1995 року (т. 1, а.с. 154).

Згідно наданої нотаріусом Юрченком В.В. копії спадкової справи № 1/2016 від 03 червня 2016 з додатком у вигляді спадкової справи № 7/2016 від 10 червня 2016 року, яка була заведена нотаріусом Богдановою В.М. та в подальшому передана Юрченку В.В., з заявами про прийняття спадщини зверталися ОСОБА_3 - позивач у даній справі та племінниця померлої, а також ОСОБА_2 - донька померлої, (заява від 06 липня 2012 року, т. 1, а.с. 125), дружина померлого, ОСОБА_4 (заява від 06 липня 2012 року, т. 1, а.с. 126) та сестра померлого, ОСОБА_5 (заява від 21 серпня 2012 року, т. 1, а.с. 172)..

За своє життя померлий двічі складав заповіт на своє майно.

На підставі заповіту, посвідченого 09 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Попругою Аллою Миколаївною та зареєстрованим у спадковому реєстрі за № 50077679 (в реєстрі нотаріальних дій № 1342), ОСОБА_6 заповів усе своє майно (нерухоме та рухоме), яка належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, позивачу, ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 20).

07 лютого 2012 року ОСОБА_6 знову склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Попругою Аллою Миколаївною та зареєстрований у спадковому реєстрі за № 52386880 (в реєстрі нотаріальних дій № 21), яким заповів усе своє майно (нерухоме та рухоме), яка належатиме йому на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, ОСОБА_5, громадянці Ізраїлю ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1, а.с. 183).

Згідно звіту Медичного центру «Сентрастейт», м. Фрихолд, штат Нью-Джерсі, США від 06 жовтня 2011 року, у померлого був рак підшлункової залози - пухлиноподібне утворення у підшлунковій залозі, яке було виявлене під час медичного обстеження 12 січня 2011 року (т. 1, а.с. 37-40).

З копій консультаційних висновків від 07 листопада 2011 року вбачається, що померлий проходив лікування в лікарні м. Моррістаун, округ Морріс, Нью-Джерсі, США та знаходився під наглядом лікарів онкологічного відділення. Крім раку підшлункової залози хворів на цукровий діабет. Проходив лікування фентанілом, правастатином, торцева, лопрессором, левеміром та деякими іншими лікарськими засобами хіміотерапії. Для знеболювання вживав морфій (т. 1, а.с. 41-46).

З листів призначення лікарських препаратів на січень 2012 року вбачається, що померлий ОСОБА_6 серед інших препаратів регулярно приймав морфін, в тому числі подовженої дії (т. 1, а.с. 61-72).

З інструкції щодо прийому лікарських засобів при виписці померлого зі стаціонару вбачається, що йому було рекомендовано приймати дронабінол по 2,5 мг двічі на день (т. 1, а.с. 77).

Згідно виписки про психічне здоров'я ОСОБА_6 від 28 грудня 2011 року, цього дня о 18:00 годині його було поміщено до ізолятора. Поведінка спокійна, зміст думок - параноя, зорові, слухові, тактильні, нюхові галюцинації (т. 1, а.с. 84-85). Згідно виписки про зміни у психічному здоров'ї від 05 січня 2012 року, поведінка ОСОБА_6 злегка схвильована, настрій тривожний, мовлення чітке ускладнене.

Відповідно до висновку комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи № 24-ц від 19 серпня 2015 року, ОСОБА_6 страждав із січня 2011 року на рак підшлункової залози, який супроводжувався у нього з осені 2011 року вираженим больовим синдромом. У нього наростала кахексія внаслідок ракової інтоксикації. При обстеженнях у нього виявляли мислення, яке було розцінене як маячне, агресивну поведінку, неадекватність та ознаки психічної хвороби. Також відмічалися надмірна тривога, страх та злість, порушена здатність до оціночних суджень. Дії померлого перед смертю є нелогічними та розцінюються як факт збереження у нього маячних розладів: він не повертається до сім'ї, будучи фізично виснаженим він відправляється у важку подорож до України, аби скласти заповіт, що він легко міг зробити вдома. Померлий приймав наркотичні речовини: оксікодон, дронабінол, буст (канабіс), морфін пролонгованої дії, трамадол. Тобто він перебував у стані хронічної наркотичної інтоксикації (т. 3, а.с. [?]).

Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 під час підписання заповіту 07 лютого 2012 року, страждав на психічний розлад у вигляді хронічного маячного розладу, що був ускладнений хронічною наркотичною інтоксикацією. За своїм психічним станом у момент підписання заповіту від 07 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Попругою Аллою Миколаївною та зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 50077679, ОСОБА_6 не міг розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними.

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

У відповідності із частиною 1 ст. 225 ЦК України визначено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-1531цс16 від 28 вересня 2016 року, № 6-9цс12 від 29 лютого 2012 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Оскільки досліджені у судовому засіданні докази (копії консультаційних висновків, листів призначення лікарських препаратів, інструкцій щодо прийому лікарських засобів, виписок про психічне здоров'я ОСОБА_6) та безпосередньо висновок посмертної експертизи № 24-ц від 19 серпня 2015 року дають підстави стверджувати, що у момент складання оспорюваного заповіту від 07 лютого 2012 року ОСОБА_6 не міг розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, експертизою зроблено висновок про абсолютну неспроможність ОСОБА_6 розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними на момент складання оспорюваного заповіту, тому суд обгрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги в цій частині про порушення норм матеріального права, їх неправильне застосування не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду ухвалено за відсутності відповідача, який в порушення процесуальних вимог про день та час розгляду справи не повідомлявся не приймаються до уваги, оскільки ця обставина не є підставою для скасування рішення суду.

Також відповідач посилається на те, що експертний висновок викликає сумнів у його достовірності, як і документи, на підставі яких він зроблений.

Проте у встановленому законодавством порядку відповідач не довів, що висновок експерта є неповним або неясним, як не доведено і сумнівність в достовірності медичної документації, на підставі якої цей висновок був зроблений.

Згідно з вимогами ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст..ст. 143, 145 ЦПК України призначення експертизи для визначення психічного стану особи є обов'язковим і для з'ясування цих обставин, які мають значення для справи потребують спеціальних знань.

Таким чином доводи про безпідставність взяття судом за основу висновок судово-психіатричної експертизи є безпідставним.

За таких обставин рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі наявних у справі доказів оскільки і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді