Справа № 489/4910/18
Номер провадження 2/489/2282/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1В ,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2018 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_4, яким просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. 00 коп., щомісячно з серпня 2018 року і до досягнення сином повноліття.

Вказувала, що:

- вона та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1;

-дитина проживає разом з матірю та знаходиться повністю її утриманні;

-батько дитини ОСОБА_4 працює у ТОВ «Агрохолдинг Руно» та його місячний дохід складає близько 30 000 грн. 00 коп.;

-матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає.

Згідно наданого відзиву відповідач позовні вимоги визнавав частково, посилаючись на те, що:

-між сторонами існувала домовленість щодо розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7, який відповідач сплачував позивачу, через що посилання позивача на те, що відповідач не опікується дитиною не відповідають дійсності;

-він не може погодитись з вказаним розміром аліментів, оскільки такий розмір є непосильним для відповідача;

-у 2015 році він вдруге уклав шлюб та у нього є ще одна дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2;

-також він опікується своєю матірю пенсіонеркою, яка потребує періодичного стаціонарного лікування;

-на даний час відповідач працює методологом у ФОП ОСОБА_9 та отримує заробітну плату 3 800 грн. 00 коп.;

-він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. 00 коп., а позивач не надала жодних доказів на обґрунтування суми аліментів у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до Ухвали від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково.

Дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого.

З 21.04.2007 року по 28.09.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (після розірвання та укладення шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю ОСОБА_3, що сторонами під час розгляду справи не спростовувалось.

Згідно наданої позивачем ОСОБА_12, виданої ТОВ «Агрохолднг Руно» від 26.10.2015 року, посадовий оклад відповідача складав 1 800 грн. 00 коп. та його заробітна плата за період з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року складала 19 073 грн. 65 коп.

Позивач стверджує, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

Натомість, відповідач вказує, що він регулярно сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у сумі, визначеній за домовленістю сторін.

Також, відповідач не може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 5 000 грн. 00 коп. з огляду на нижчевикладене.

28.11.2015 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_13. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ОСОБА_12, виданої 16.10.2018 року за №ДА000000001, ОСОБА_4 працює у ФОП ОСОБА_9 з 03.08.2018 року на посаді методолога та за період з 03.08.2018 року до 31.10.2018 року його дохід склав 7 600 грн. 00 коп., тобто дохід відповідача на місяць складає 3 800 грн. 00 коп.

Також відповідач вказував, що на його утриманні знаходиться матір-пенсіонерка, та надав копію пенсійного посвідчення ОСОБА_14, проте жодних належних доказів на підтвердження родинного звязку із вказаною особою та її матеріального утримання відповідачем не надано.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується ст.ст. 181, 183, 184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначене кореспондується з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає - 1492,00 грн., з 1 липня - 1559,00 грн., з 1 грудня - 1626,00 грн. Для дитини, віком від 6 до 18 років у 2018 році він складає : з 01.01. по 30.06. - 1860 грн.00 коп. ; з 01.07. по 30.11. - 1944 грн.00 коп. ; з 01.по 31.12.2018 року - 2027 грн.00 коп.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 9 ст. 10 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають задоволенню частково. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 300 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 07.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексу інфляції.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141,263-265,268, 280-284, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1300 грн. 00 коп. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 07.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави в особі Держаної судової адміністрації України в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Повне судове рішення складено 07.11.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова