АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1776/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: на ухвалу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів Нерушак Л.В., Бабенка В.М.

секретар Анкудінов О.І.

учасники справи:

скаржник (боржник) ТОВ «К.І.Т.»,

орган ДВС державний виконавець Золотоніського ВДВС ГТУЮ

у Черкаській області ОСОБА_3,

стягувач ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «К.І.Т.» на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2018 (постановлену об 11 год. 13 хв. у залі судових засідань Золотоніського міськрайонного суду, повний текст складено 28.09.2018, суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1Ю.) у цивільній справі за скаргою ТОВ «К.І.Т.» на рішення державного виконавця Золотоніського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_4, :

в с т а н о в и в :

ТОВ «К.І.Т.» звернулося 23.07.2018 до суду зі скаргою, якою просило визнати неправомірними дії державного виконавця Золотоніського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_3, які полягають у винесенні постанови опису й арешту майна по виконавчому провадженню №56480288 від 12.07.2018, та скасувати як незаконну вказану постанову державного виконавця.

В обґрунтування зазначено про те, що на підставі виконавчого листа №695/145/16-ц від 28.05.2018 Золотоніського міськрайонного суду державним виконавцем Зеленюк О.В. відкрите виконавче провадження №56480288 про стягнення з ТОВ «К.І.Т.» в рахунок погашення заборгованості та понесених збитків на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 288 013,85 грн. та судового збору у сумі 2 880,14 грн.

12.07.2018 державним виконавцем винесено постанову опису й арешту майна, якою описано і накладено арешт на майно боржника ТОВ «К.І.Т.»: поле №6 посіви сої у розмірі 19,93 га Деньгівська сільська рада траса Бориспіль-Запоріжжя. Цією ж постановою державний виконавець Зеленюк О. В. прийняла рішення про те, що це майно буде передано для реалізації не раніше 23.07.2018, заборонила його відчуження та передала на відповідальне зберігання TOB «К.І.Т.», попередивши керівника ТОВ ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна під розпис.

Скаржник вважає, що вказана постанова від 12.07.2018 винесена з порушенням вимог законодавства, оскільки державний виконавець не перевірила чи арештоване майно належить боржнику. У оскарженій постанові не вказані місце розташування майна, його характеристика та вартість, а поле, як земельна ділянка із зазначенням кадастрового номера, вказана й описана не була. На праві приватної власності ТОВ «К.І.Т.» земельні ділянки не належать, воно лише орендує кілька земельних ділянок, серед яких арештованої земельної ділянки «№6» не має.

Крім того, здійснюючи опис і накладаючи арешт на посіви сої у розмірі 19,93 га, державний виконавець не пересвідчилась, де розміщені вказані вище земельні ділянки та чи здійснювало взагалі ТОВ «К.І.Т.» на орендованих товариством земельних ділянках посів сої. Згідно п.10 «Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами» незібраний урожай арештованим бути не може.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2018 вимоги скарги залишено без задоволення з посиланням на те, що державний виконавець, накладаючи оспорений арешт, діяла у відповідності до вимог законодавства, а доводи скарги у справі є необґрунтованими.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, скаржником подано 16.10.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, порушено питання про скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення вимог скарги на дії ДВС. В обґрунтування зазначено про те, що суд не надав оцінку обґрунтуванням скаржника. ТОВ не має у власності арештованих земельної ділянки та посівів сої, оскільки останню взагалі не сіяло. Державний виконавець арештувала в оскарженій постанові також Деньгівську сільську раду та трасу «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя». ДВС не ідентифіковано належним чином арештовану земельну ділянку. На полі №6 ТОВ має в оренді лише три земельні ділянки загальною площею близько 6,96 га, що підтверджується даними міськрайонного Управління Держгеокадастру, які суд не оцінив. Довідка сільської ради №432 від 01.08.2018, на яку послався суд, суперечить зазначеним даним Держгеокадастру. Арештована соя належить ФГ «Валтас».

На момент розгляду даної справі в судовому засіданні відзиву на вказану апеляційну скаргу від стороні не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що на підставі виконавчого листа №695/145/16-ц від 28.05.2018 Золотоніського міськрайонного суду державним виконавцем Зеленюк О.В. відкрите виконавче провадження №56480288 про стягнення з ТОВ «К.І.Т.» в рахунок погашення заборгованості та понесених збитків на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 288 013,85 грн. та судового збору у сумі 2 880,14 грн.

Постановою опису й арешту майна від 12.07.2018 (оскаржену боржником в цій справі) державним виконавцем Зеленюк О.В. в присутності понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за участю землевпорядника Деньгівської сільської ради ОСОБА_8, стягувача ОСОБА_4 та представника боржника ТОВ «К.І.Т.» ОСОБА_5, проведено опис майна, що належить боржнику. При цьому описано і накладено арешт на таке майно: «поле №6 посіви сої у розмірі 19,93 га Деньгівська сільська рада траса Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя».

Одночасно у матеріалах справи на а.с.16 т.2 наявний лист міськрайонного управління Держгеокадастру у Золотоніському районі та м. Золотоноша згідно якого на полі №6 розташовані три земельні ділянки, які перебувають в оренді у ТОВ «К.І.Т.», з такими кадастровими номерами 0:30:003:0084, площею 2,87га; :30:002:0046, площею 2,04га; :30:002:0041, площею 2,04 га, а інші земельні ділянки, орендовані вказаним ТОВ, знаходяться на інших полях.

Таким чином у матеріалах спавши наявні докази про те, що сукупна площа земель, орендованих ТОВ «К.І.Т.», які знаходяться на полі №6 становить 6,95 га.

Далі, на а.с.102 т.1 знаходиться повідомлення ПП «Землемір» від 18.09.2018 про те, що встановити меж в натурі земельних ділянок з кадастровими номерами :30:002:0046, площею 2,04га; :30:002:0041, площею 2,04 га, неможливо, оскільки на них знаходиться незібраний урожай кукурудзи.

На а.с.125 т.1 знаходиться повідомлення ПП «Землемір» від 11.09.2018 про те, що встановити межі в натурі земельної ділянки з кадастровим номером 0:30:003:0084, площею 2,87 га, неможливо, оскільки на ній знаходиться незібраний урожай кукурудзи.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже у матеріалах справи наявні докази про те, що на полі №6, урожай сої на якому площею 19,93 га арештований оскарженою в цій справі постановою ДВС, знаходяться лише три земельні ділянки, які перебувають в оренді скаржника ТОВ «К.І.Т.», загальною площею 6,95 га, на яких розташована кукурудза.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» до повноважень державного виконавця входить право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Питання про арешт майна боржника регулюється нормами ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження». Так частинами 1, 2 цієї статті встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи викладені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржена постанова ДВС прийнята всупереч фактичним обставинам справи, адже державний виконавець, накладаючи арешт на урожай сої на земельній ділянці, площею 19,93 га, що знаходиться на полі №6, належним чином не зясував власника арештованого ним урожаю сої та не врахував відсутність в оренді боржника ТОВ «К.І.Т.» земельних ділянок такою площею на цьому полі та відсутність на цих земельних ділянках сої, оскільки на них посіяно кукурудзу.

Фактично арешт накладено на майно, яке не належить боржнику.

Відповідно до положень ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Вказаних обставин суд першої інстанції при розгляді справи не врахував, що призвело до помилкового вирішення вимог скарги боржника в цій справі.

Апеляційний суд враховує, що посилання суду першої інстанції на відомості, надані сільською радою, про належність арештованого урожаю сої боржнику, які фактично покладено в основу судового рішення в цій справі, спростовуються вищенаведеними доказами про відсутність земель боржнику на полі №6 у відповідному розмірі та відсутність на них сої листом міськрайонного управління Держгеокадастру у Золотоніському районі та м. Золотоноша та відповідними повідомленнями ПП «Землемір».

Більш того, з інших довідок виданих цією ж сільською радою, зокрема, від 09.08.2018 року, вбачається, що інформація надана сільською радою, про належність арештованого урожаю сої боржнику є недостовірною. ( т.1 а.с.27), що судом першої інстанції враховано не було.

Одночасно, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо державний виконавець арештувала в оскарженій постанові також і Деньгівську сільську раду та трасу «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та поза всяким розумним сумнівом суперечать обєктивній дійсності.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2018 у цій справі належить скасувати у звязку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та задовольнити скаргу боржника в цій справі.

Статтею 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, отже судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. слід стягнути з органу ДВС на користь скаржника.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 447-453 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2018 у цивільній справі за скаргою ТОВ «К.І.Т.» на рішення державного виконавця Золотоніського МВДВС ГТУЮ у Черкаській області Зеленюк О.В., стягувач ОСОБА_4, скасувати.

Скаргу ТОВ «К.І.Т.» на рішення державного виконавця Золотоніського МВДВС ГТУЮ у Черкаській області Зеленюк О.В. задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Золотоніського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_3, які полягають у винесенні постанови опису й арешту майна по виконавчому провадженню №56480288 від 12.07.2018.

Скасувати як незаконну постанову опису й арешту майна по виконавчому провадженню №56480288 від 12.07.2018, винесену державним виконавцем Золотоніського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_3

Стягнути з Золотоніського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області на користь ТОВ «К.І.Т.» 1762,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 08.11. 2018.

Суддя-доповідач

Судді