Справа № 165/1405/18
Провадження № 2/165/513/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Вимоги обгрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який було розірвано 08 листопада 2016 року. У цьому шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що відповідач проживає окремо, спільного господарства з ним вона не веде, дочка проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою дочку, не дбає про її матеріальне забезпечення, а їй непосильно самотужки забезпечувати дочку усім необхідним. Вважає, що середньомісячна сума фактичних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дочки становить понад 4000 грн. Також, зазначає, що дочка ОСОБА_3 хворіє з діагнозом Генералізована епілепсія, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невролога, а тому потребує постійного щомісячного медикаментозного забезпечення, посиленого харчування і вона в середньому щомісячно витрачає на лікування ОСОБА_3 1400 грн. З травня 2018 року ОСОБА_3 встановлено діагноз «Амбліопія і астигматизм обох очей». З огляду на вищевказані вади здоровя дочки вона понесла додаткові витрати на лікування дитини всього в сумі 17894,83 грн. Зазначає, що відповідач нарівні з нею повинен нести витрати по утриманню дочки та її лікування і оскільки доходів у виді заробітної плати учителя світової літератури в управлінні освіти Нововолинського НВК недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним і враховуючи те, що відповідач є працездатним, має можливість утримувати дочку, просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, 700 грн. щомісячно додаткових витрат на утримання дочки та разово 8947,42 грн. додаткових витрат, а також судові витрати у справі.

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену заяву, в якій просила суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, 700 грн. щомісячно додаткових витрат на утримання дочки та разово 11410,86 грн. додаткових витрат, а також судові витрати у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не зявилася, її представник ОСОБА_4 позов підтримала, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 67).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (а.с.66).

Відповідно до ст.280, ст.281 СК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Нововолинського міського суду від 08 листопада 2016 року (а.с.10), останній є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), в добровільному порядку не виконує обов'язки по її утриманню, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має і враховуючи, що відповідач офіційно не працює та беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини віку ОСОБА_3, враховуючи дохід позивача ОСОБА_1 (а.с. 12), майновий стан відповідача (а.с.16-19), що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.13-15), а також те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, суд визначає до стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини такого віку з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснено, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

На підставі викладених норм, беручи до уваги те, що дитина хворіє з діагнозом генералізована епілепсія, амбліопія і астигматизм обох очей, у звязку з чим потребує додаткових витрат на лікування, враховуючи той факт, що позивач понесла ці додаткові витрати всього на суму 22821,72 грн. на підтвердження чого додала до матеріалів справи квитанції та епікризи з хвороб ОСОБА_3 та іншу медичну документацію (а.с. 21-34, 55-58) та оскільки обовязок по утриманню дитини чинний СК України покладає на обох батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути разово 11410,86 грн. додаткових витрат на утримання дитини, що становить половину з вищевказаної суми.

Також, суд беручи до уваги ту обставину, що хвороба малолітньої ОСОБА_3 потребує довготривалого медикаментозного лікування, вартість лікарських препаратів, призначих ОСОБА_3 складає 1164,32 грн. (а.с.21), задоволює вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 щомісячно 700 грн. додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3, оскільки така сума є приблизно половиною витрат позивача на лікування дочки на один місяць.

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. та в користь позивача ОСОБА_1 2000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, що підтверджується документально (а.с.5-7)

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.180, ст.182, ст.185, ст.199, ст.200 Сімейного кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини такого віку, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 05 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 11410 (одинадцять тисяч чотириста десять) грн. 86 коп. разово додаткових витрат на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 700 (сімсот) грн. щомісячно додаткових витрат на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Нововолинський міський суд Волинської області до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк