АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Цокол Л.І.
№22-ц/796/1755/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року в справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_41, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Даніель» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В

У серпні 2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди.

14 листопада 2017 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, мотивовану тим, що абзацом 3 ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування фізичних осіб» передбачена пряма норма щодо накладення арешту як на кошти так і на майно осіб, до яких заявлено Фондом гарантування вкладів осіб позов про відшкодування шкоди, завданої неплатоспроможному банку.

Враховуючи існування реального спору, значний розмір шкоди, наявність систематичної протиправної поведінки пов'язаних осіб ПАТ «КБ «Даніель» вважав, що відповідачі можуть вчинити дії по відчуженню належного їм майна, а не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду в разі задоволення позову

Просив суд накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно у тому числі на грошові кошти, цінні папери, частки в товариствах та інших підприємствах в межах ціни позову розміром 585 864 469 грн. 95 коп. власниками, яких є відповідачі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року в задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки положенням абз.3 ч.5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та доводам щодо наявності підтверджених фактів систематичної протиправної поведінки пов'язаних осіб ПАТ «КБ «Даніель».

Зауважує, що просив накласти арешт на майно відповідачів в межах ціни позову в розмірі 585 864 469 грн. 95 коп., тому заходи забезпечення позову були співмірними ціні пред'явлених позовних вимог.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з"явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову Фонд гарантування вкладів фізичних осіб посилався на ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування фізичних осіб», якою передбачено, що Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів. Кошти, стягнуті з пов'язаних із банком осіб як відшкодування шкоди, а також з небанківських фінансових установ, зазначених в абзаці першому цієї частини, включаються до ліквідаційної маси банку. У разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду. Такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких вони заявлені, у порядку забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви не вбачається реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачами можливого рішення суду про задоволення позову, не доведено співмірність заходу забезпечення позову ціні пред'явлених позовних вимог, крім того, заява не містить посилання на конкретне майно відповідачів, на яке слід накласти арешт з метою застосування заходів забезпечення позову.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Дійсно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування фізичних осіб»передбачено, що вимоги Фонду забезпечуються накладенням арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких вони заявлені, у порядку забезпечення позову.

Разом з тим, порядок вирішення питання про забезпечення позову регулюється положеннями ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Отже, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві. Тобто, суд в цій стадії має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачеві і де вони знаходяться.

Саме з цією метою положеннями ч. 2 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином законодавством передбачений обов»язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

З наведеного випливає, що відомості про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт, де це майно знаходиться, на яких рахунках та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.

Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту навсемайно 39 відповідачівпозивач не вказав на яке саме майно просить накласти арешт та де це майно знаходиться, не зазначено на яких рахунках в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідачів, на які він просить накласти арешт.

Відсутність відомостей про конкретне майно відповідачів та його вартість не дає змогу визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача на те, що відповідачі ухилятимуться від виконання рішення суду в разі задоволення позову та вживатимуть заходів щодо відчуження належного йому майна не підтверджені доказами.

Ураховуючи те, що позивач не вказав на яке саме майно просить накласти арешт та де це майно знаходиться, дані, щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем рішення відсутні, тому суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Разом з тим,позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову із обґрунтуванням обставин належними доказами.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. .

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва