АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Київ

Справа №755/10271/17-ц

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О..

за участю: представника відповідача Седляра Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою т.в.о директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного Захарківа Степана Йосиповича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Чех Н.А. 24 листопада 2017 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за позовом ОСОБА_5 до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/10271/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1430/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаною позовною завою, посилаючись на те, що 11 листопада 2005 року на підставі наказу № 165к Республіканського вищого училища фізичної культури вона була прийнята на посаду прибиральниці до футбольного манежу з 11 листопада 2005 року. З 01 лютого 2008 року на підставі наказу № 15к від 31 січня 2008 року її переведено з посади прибиральниці службових приміщень манежу на посаду сторожа.

Наказом № 27бк від 07 червня 2017 року був розірваний безстроковий трудовий договір між нею та відповідачем на підставі п, 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 09 червня 2017 року. Вважає звільнення незаконним. Як вказано в наказі про її звільнення, нею систематично порушувалася трудова дисципліна, і до неї застосовувалися дисциплінарні стягнення у вигляді оголошення доган - наказ № 188К від 06 червня 2016 року, наказ № 266/1к від 01 серпня 2016 року, наказ № 289К від 15 серпня 2016 року, наказ № 469к від 11 листопада 2016 року, наказ № 103К від 24 лютого 2017 року, наказ № 255к від 25 травня 2017 року. Також, в наказі зазначено, що 19 липня 2016 року вона отримала у відділі кадрів оригінал трудової книги для перерахунку пенсії, та не повернула її, і не надала медичних документів щодо її інвалідності. Проте, в наказі про звільнення чітко не зазначено, саме за який проступок до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Крім того, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення було здійснено з порушенням строків, відповідач застосував стягнення у вигляді звільнення за проступки до яких вже було застосовано стягнення у вигляді доган. Підставою для винесення наказів з 06 червня 2016 року по 25 травня 2017 року являлися наступні проступки: самовільне залишення робочого місця (15-20 хвилин) - у час, який передбачений розпорядком дня для обіду; відвідування їдальні зі службового входу без дозволу адміністрації - на прохання керівництва та у час коли ще не було розпорядження про заборону працівникам відвідувати їдальню; недопущення у приміщення футбольного манежу учнів - згідно доповідної записки, учні запізнилися на урок, так як вона (позивач) довго не відкривала учням приміщення де знаходився спортивний інвентар, що не входить до посадових обов'язків сторожа; регулярно допускала до приміщення сторонніх осіб, зокрема членів свої сім'ї та родичів - не відповідає дійсності, про що наголошували правники манежу під час обговорення питання її звільнення на профкомі; під час чергування у футбольному манежі було здійснено крадіжку мобільного телефону учня - не входить до посадових обов'язків сторожа приміщення охороняти особові речі учнів. Не відповідає дійсності і неповернення трудової книжки, оскільки вона її повернула відділу кадрів одразу після проведення перерахунку пенсії. Про інвалідність повідомляла адміністрацію коледжу, так як перебувала на ІІ групі інвалідності (робоча група) до 2005 року, а тому не могло йти мови про надання якихось вигаданих медичних документів, які вона зобов'язана надавати. Питання про надання адміністрації коледжу дозволу на її звільнення неодноразово розглядалося на профкомі (з осені 2016 року були перші подання, але профком своїм рішенням не надавав згоди, і лише на зборах 30 травня 2017 року, на її думку, під тиском адміністрації, було надано дозвіл на її звільнення). Під час проведення засідання профкому були вислухані думки багатьох працівників, і відкривалися дуже цікаві факти, такі як відмова співробітників від своїх підписів на актах про її відсутність на робочому місці, оскільки вони їх підписували на прохання керівництва.

У зв'язку з викладеними обставинами просила визнати її звільнення незаконним, поновити на роботі, та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 21 146 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про поновлення на роботі - задоволено.

Скасовано наказ Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного №276-к від 07.06.2017 року про звільнення ОСОБА_5 та поновити ОСОБА_5 на посаді сторожа футбольного манежу Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного з 09.06.2017 року.

Стягнуто з Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.06.2017 року по 24.11.2017 року в сумі 22 213 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду,т.в.о. директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного ЗахарковимС.Й., подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим, оскільки судом неправильно встановлено всі обставини, що мають значення для повного і об'єктивного вирішення спору, безпідставно не прийнято до уваги, не враховані та проігноровані докази - усні й письмові пояснення та заперечення проти позову, акти та доповідні записки працівників Коледжу та вийшов за межі позовних вимог, надавши оцінку наказам відповідача.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача Седляр Д.А. підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.201), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за її відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 листопада 2005 року на підставі наказу № 165к Республіканського вищого училища фізичної культури позивач ОСОБА_5 була прийнята на посаду прибиральниці до футбольного манежу з 11 листопада 2005 року з посадовим окладом згідно штатного розкладу і 0,3 ставки робітника по ремонту будівель та споруд, і 10 % за прибирання туалетів.

З 01 лютого 2008 року на підставі наказу № 15к від 31 січня 2008 року позивача ОСОБА_5 переведено з посади прибиральниці службових приміщень манежу на посаду сторожа, зі збереженням 0,3 ставки робітника по ремонту будівель та споруд.

Згідно наказу Міністерства освіти і науки України № 812 від 24.07.2015 року Республіканське вище училище фізичної культури перейменовано зі зміною типу навчального закладу в Олімпійський коледж імені Івана Піддубного.

Наказом № 276-к від 07 червня 2017 року безстроковий трудовий договір між позивачем та відповідачем на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України розірваний з 09 червня 2017 року, де зазначено, згідно наказів № 188-к від 06 червня 2016 року, № 266/1-к від 01 серпня 2016 року, № 289-к від 15 серпня 2016 року, № 290-к від 15 серпня 2016 року, № 469-к від 11 листопада 2016 року, № 103-к від 24 лютого 2017 року та № 255-к від 25 травня 2017 року ОСОБА_5 притягувалася до дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Крім того, 19 липня 2016 року ОСОБА_5 отримала у відділі кадрів оригінал трудової книжки для перерахунку пенсії, та не повернула її. Не було надано і медичних документів щодо інвалідності ОСОБА_5, чим порушено ст. 24 КЗпП України. 30 травня 2017 року профспілковим комітетом коледжу надано згоду на розірвання трудового договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до пунктів 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП).

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Посадовою інструкцією сторожа футбольного манежу Олімпійського коледжу імені І. Піддубного, погодженої та затвердженої 21.09.2015 року, встановлено, що сторож безпосередньо підпорядковується завідувачу футбольного манежу, а у разі його відсутності завідувачу господарства. У процесі своєї діяльності сторож керується правилами охорони будівель в нічний час, загальними правилами і нормами охорони праці, виробничої санітарії, техніки безпеки і протипожежного захисту, чинним законодавством України, а також Статутом Коледжу, Правилами внутрішнього трудового розпорядку Коледжу і даною Інструкцією. До завдань та обов'язків відноситься: головне призначення сторожа - охорона будівлі і майна у нічний та денний час; під час чергування через кожні 2 години сторож обходить територію манежу з метою перевірки її цілісності, не пошкодження замків, грат на вікнах, наявності пломб, протипожежного інвентарю, справність сигналізації, телефонів, освітлення, систем життєзабезпечення; у разі пошкодження замків, дверей, вікон, виникнення пожежі, аварійних ситуацій, пов'язаних із системами тепло -, водо -, енергопостачання, негайно завідувача футбольного манежу, адміністрацію коледжу, відповідні аварійні та інші служби (пожежну охорону, міліцію тощо); за умови виникнення пожежі на об'єкті піднімає тривогу, оповіщає пожежну команду і чергового з відділення міліції, вживає заходи по ліквідації пожежі; стежить за економією енергоресурсів в манежі; під час денного чергування сторож пропускає учнів та студентів до манежу згідно розкладу занять; приймає і здає чергування з відповідним записом у журналі. Несе відповідальність - за неналежне виконання або невиконання без поважних причин своїх посадових обов'язків, а також невикористання або не повне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією інструкцією, у порядку визначеному трудовим законодавством; за неналежне виконання або невиконання без поважних причин Правил внутрішнього трудового розпорядку коледжу, наказів і розпоряджень адміністрації коледжу та інших нормативних актів, в межах чинного законодавства; за правопорушення, своєї в процесі здійснення своєї діяльності, в межах визначених адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; за завдання коледжу та учасникам освітнього процесу матеріальної шкоди - сторож несе матеріальну відповідальність у порядку і в межах, визначених чинним трудовим, цивільним та кримінальним законодавством України. Сторож повинен знати положення та інструкції по пропускному режиму; зразки підписів осіб, що мають право підписувати перепустки на винос і вивіз матеріальних цінностей чи відвідування коледжу; зразки постійних і разових перепусток; правила та інструкції по охороні об'єктів; кордони охоронюваного об'єкта; номери телефонів представників коледжу охоронюваного об'єкта і чергового з відділення міліції; правила внутрішнього трудового розпорядку. Сторож футбольного манежу отримує від керівництва коледжу матеріали нормативно-правового та організаційно-методичного змісту, знайомиться під розпис із відповідними документами. Він систематично обмінюється інформацією з питань, що входять у його компетенцію, з керівництвом та працівниками коледжу.

При перевірці наказів, які стали підставою звільнення ОСОБА_5 відповідно до рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», а саме у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, встановлено наступне.

Наказом № 188К від 06 червня 2016 року ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у зв'язку з порушенням санітарно-епідемічних правил (зайшла через службовий вхід до їдальні, що заборонено; дозвіл мають тільки працівники харчоблоку). З даним наказом ОСОБА_5 погодилася, хоча в той же час жодної заборони керівництвом не встановлювалося, наказ не видався. Як і не було надано суду доказів про його наявність. Як і не надано Статут відповідача та Правила внутрішнього розпорядку.

Згідно наказу № 266/1к від 01 серпня 2016 року ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у зв'язку з тим, що 26 липня 2016 року о 21.20 годині неправомірно не запустила в приміщення футбольного манежу учнів відділення хокею всупереч розпорядженню директора та не відчиняла протягом 15 хвилин приміщення учням відділення хокею, де вони зберігають спортивний інвентар. Порушила п. 3 Розділ 1 Посадової інструкції. По даному наказу не було надано доказів щодо наявності розпорядження директора про допуск учнів на манеж після 21 години. Крім того, відсутні докази щодо наявності у позивача обов'язків щодо відкриття приміщень, де зберігається спортивний інвентар. Пункт 3 Розділу 1 Посадової інструкції не містить жодних обов'язків, які б порушила позивач згідно даного наказу.

Наказом № 289К від 15.08.2016 року, ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у зв'язку з тим, що 10.07.2016 року, 14.07.2016 року та 18.07.2016 року запускала сторонніх осіб (сина, невістку та онука); під час її чергування пропадали речі та вона водила до їдальні коледжу членів своєї родини. Про дані факти було складено акти від 10.07.2016 року, 14.07.2016 року та 18.07.2016 року, які підписані ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Порушила п. 3 Розділу 1 Посадової інструкції, Правила внутрішнього трудового розпорядку, наказ та розпорядження адміністрації коледжу та його Статуту. Однак, як вбачається з протоколу № 25 зборів профспілкового комітету Олімпійського комітету ім. І. Піддубного від 30.11.2016 року, де розглядалося подання директора коледжу від 14.11.2016 року щодо надання згоди профкому на розірвання трудового договору з ОСОБА_5, був присутній ОСОБА_8, який зазначив, що при безпосередній фіксації фактів правопорушень він присутній не був, акти йому принесла ОСОБА_12, та наполягала на їх підписанні. Не бачив він і осіб, які підписували акти. Як пояснила ОСОБА_5, перша догана про її появу у їдальні коледжу із службового входу і у верхньому одязі є справедливою. А інша доповідна стала наслідком ситуації, коли сама адміністратор манежу попросила її принести їй вечерю з їдальні (на той час офіційного розпорядження директора про заборону працівникам коледжу харчуватися в їдальні ще не було видано). Оскільки на вулиці була погана погода (дощ) вона зайшла до їдальні через службовий вхід, а коли поверталася на робоче місце, помітила, що ОСОБА_12 йде за нею, ніби навмисно чекала на її вихід. А на наступний день з'явилася доповідна про її відсутність на робочому місці і порушення норм виробничої санітарії. Крім того, п. 3 Розділу 1 Посадової інструкції не містить жодних обов'язків, які б порушила позивач згідно вказаного наказу. Правила внутрішнього трудового розпорядку, наказ та розпорядження адміністрації коледжу та його Статут, з яких можливо було б перевірити та встановити наявність порушень, до матеріалів справи не надано.

Наказом № 290-к від 15.08.2016 року ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у зв'язку з тим, що 26.07.2016 року о 21.20 годині неправомірно не запустила в приміщення футбольного манежу учнів відділення хокею всупереч розпорядженню директора; та не відчиняла протягом 15 хвилин приміщення учням відділення хокею, де вони зберігають спортивний інвентар. Порушила п. 3 Розділу 1 Посадової інструкції. Даний наказ ідентичний наказу № 266/1-к від 01.08.2016 року, що свідчить про повторне притягнення до дисциплінарного стягнення по тим самим підставам. Крім того, п. 3 Розділу 1 Посадової інструкції не містить жодних обов'язків, які б порушила позивач згідно вказаного наказу.

Наказом № 469к від 11.11.2016 року, ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у зв'язку з тим, що 30.10.2016 року з 19.48 до 20.05 години ОСОБА_5 самовільно залишила своє робоче місце (без дозволу керівництва) та о 19.50 годині всупереч вимогам виробничої санітарії зайшла до їдальні через службовий вхід. Порушено п.п. 1.4 та 2.1 посадової інструкції сторожа футбольного манежу, і п.п. 1.1, 3.2, 7.1, 7.2, 7.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку коледжу. Як встановлено з матеріалів справи, обідня перерва у позивача з 13.00 години до 14.00 години, та з 19.00 години до 20.00 години. А тому, залишення робочого місця без дозволу керівництв суперечить матеріалам справи. Дане питання було розглянуто на зборах профспілкового комітету Олімпійського комітету ім. І. Піддубного від 30.11.2016 року, де розглядалося подання директора коледжу від 14.11.2016 року щодо надання згоди профкому на розірвання трудового договору з ОСОБА_5 Не надано і доказів наявності заборони щодо входу до їдальні зі службового входу.

Наказом № 103К від 24.02.2017 року ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у зв'язку з тим, що 03.02.2017 року в четвертій роздягальні з 11.00 години до 12.00 години пропав мобільний телефон учня; під час чергування ОСОБА_5 неодноразово викрадалися (пропадали) особисті речі та предмети учнів, студентів коледжу. Як вбачається з Посадової інструкції сторожа, до обов'язків позивача належить охорона будівлі і майна коледжу у нічний та денний час.

Крім того, наказом № 255-к від 25.05.2017 року ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у зв'язку з тим, що злісно ухилилася від надання трудової книжки та медичних документів, що суперечить вимогам законодавства про працю, Статуту та Правилам внутрішнього трудового розпорядку коледжу. Порушила ст. 24 КЗпП.

Як убачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_5 адміністрацією відповідача тричі подалися подання про звільнення позивача з одних і тих саме підстав - 14 листопада 2016 року, 23 березня 2017 року та 13 травня 2017 року. Двічі профспілковий комітет відмовляв у наданні згоди. При розгляді подання було встановлено наявність конфлікту між ОСОБА_5 та працівниками коледжу, та було рекомендовано перевести ОСОБА_5 на аналогічну посаду до іншого манежу коледжу.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували надані заперечення.

Всі накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не підтверджені доказами, та суперечать вимогам трудового законодавства. У наказі про звільнення причина звільнення ОСОБА_5 чітко не сформульована. Посилання на те, що ОСОБА_5 не повернула трудову книжку та не надала медичну довідку, що свідчить про порушення нею ст. 24 КЗпП, є таким, що не відповідає нормам трудового законодавства, оскільки дана стаття регулює порядок укладення трудового договору.

Враховуючи вимоги законодавства та встановлені в суді факти та обставини, вбачається, що жодна з подій, в тій редакції, як вказано в наказі про звільнення позивача, не знайшла свого підтвердження в суді. Окрім цього, дії відповідача щодо оформлення документів на звільнення позивача, сам зміст цих документів, не відповідають вимогам законодавства.

Враховуючи вимоги ст. 235 КЗпП України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу та зробив вірний розрахунок, оскільки середньогодинний заробіток позивача складає 24,25 грн. Період з часу звільнення - 09.06.2017 року по день постановлення рішення - 24.11.2017 року, з урахуванням графіку роботи сторожів (який зі слів сторони відповідача не змінювався) становить 916 годин, що складає суму 22 213,00грн.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог сторін, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, надавши оцінку наказам відповідача про оголошення доган позивачу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції діяв відповідно до рекомендацій, викладених у пунктах 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу т.в.о директора Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного Степана Захарківа - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 01.02.2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: