Провадження №2/523/4513/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"25" жовтня 2018 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох відсотків річних від простроченої суми та судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною заявою. Вимоги мотивовані тим, що 01.11.2017р. між позивачем та відповідачем укладено письмовий договір позики на суму 2200,00 доларів США з остаточною датою повернення 16.12.2017р. Даний факт підтверджується розпискою написаною власноруч відповідачем. Оскільки отримані грошові кошти відповідач не повертає, позивач просить суд їх стягнути, а також три проценти річних від простроченої суми за період з 16.12.2017р. по 27.08.2018р. в розмірі 1300,00грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00грн., та витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їхнім місцезнаходженням, забезпеченням доказів, із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 2000,00грн.

У судове засідання представник позивача подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2017р. між позивачем та відповідачем укладено письмовий договір позики на суму 2200,00 доларів США з остаточною датою повернення 16.12.2017р. Даний факт підтверджується розпискою написаною власноруч відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення умов вищевказаного договору, не повертає позивачу суму позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши дані норми, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 2200,00 доларів США та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1300,00грн.

Розрахунок позивача щодо розміру трьох процентів за період з 16.12.2017р. по 27.08.2018р. перевірений судом, відповідає нормам ЦК України та ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач порушує права позивача як кредитора на повернення суми позики та сплати трьох процентів від простроченої суми, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704,8грн.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, та витрат, повязаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їхнім місцезнаходженням, забезпеченням доказів, із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не надала жодних доказів щодо здійснення вказаних витрат, а також відповідного розрахунку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.625,1046,1047,1048 ЦК України, ст.ст.141,264,265,280,281 ЦПК, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох відсотків річних від простроченої суми та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 01.11.2017р. в розмірі 2200,00 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми за договором позики від 01.11.2017р. за період прострочення з 16.12.2017р. по 27.08.2018р. в розмірі 1300,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,8грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 25.10.2018р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя