Номер провадження: 22-ц/785/1452/18
Номер справи місцевого суду: 495/9673/16-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Вадовської Л.М., Заїкіна А.П.

при секретарі: Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області до ОСОБА_2 з позовом про визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду.

11.04.2017 року представником ОСОБА_4 ОСОБА_5 до суду подано клопотання про продовження слухання справи в закритому судовому засіданні.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2017 року клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні задоволено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2017 року про продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у відкритому режимі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в контексті предмету позову, наведених у позовній заяві обґрунтувань та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Апеляційне провадження відкрито за дії ЦПК України 2004 року зі змінами та доповненнями на час відкриття апеляційного провадження.

З набутттям чинності 15.12.2017 року ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року ухвала про задоволення клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні, відсутня в переліку ухвал суду першої інстнації, що можуть бути оскарженими в апеляційному порядку окремо від рішення суду, що вбачається зі змісту ст. 353 ЦПК України.

Правові наслідки у разі подання скарги на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду передбачені п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Зокрема передбачено? що в такому випадку апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається.

Однак, як вже зазначалося, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним відкрита за дії ЦПК України 2004 року зі змінами та доповненнями на час відкриття апеляційного провадження 30.05.2017 року та з урахуванням висновків Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2010, у справі № 11-рп/2007, у справі № 13-рп/2011.

Оскільки апеляційна скарга була прийнята до провадження і апеляційне провадження було відкрито, підстав для повернення апеляційної скарги у зв'язку з набуттям чинності ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року відсутні і ст. 357 діючого ЦПК України у разі відкриття апеляційного провадження, не передбачені.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами в розумнінні ч. 3 ст. 2 ЦПК України є однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1, 2, 7, 9, 10 ЦПК України розгляд справ у всіх судах проводиться усно і відкрито крім випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Від особи, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні, забороняється вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу. Особи, які бажають бути присутніми у судовому засіданні, допускаються до зали судових засідань до початку судового засідання або під час перерви. Розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, або за клопотанням учасників справи з метою забезпечення таємниці усиновлення, запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи або відомостей, що принижують їхню честь і гідність, а також в інших випадках, установлених законом. Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину. Розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводяться з додержанням правил здійснення цивільного судочинства. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов'язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувається в закритому судовому засіданні.

Предметом заявленого позову ОСОБА_4 є визнання шлюбу недійсним з підстав визначених у п. 3 ч. 1 ст. 41 СК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків.

Серед наведених обґрунтувань позивач зазначає про стан здоров`я відповідача та виявлений невдовзі після укладення шлюбу та народження спільної дитини медичний діагноз дружини та яким чином це проявилося в їх спільному сімейному житті. При цьому позивач стверджує, що відповідач приховала від нього перед укладенням шлюбу дійсний стан свого здоров`я та наявність у неї тяжкої хвороби, що на думку позивача вплинуло на cтан здоров`я їх дитини, яка з народження має вади здоров`я.

Згідно з положеннями ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених самою Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вказаним нормам Конституції України відповідають положення законодавства України, згідно з якими збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 1 ст. 302 ЦК України). Вищенаведені норми узгоджується із міжнародно-правовими актами.

Так, у статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (стаття 8).

Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).

Відповідно до ст. 270, 271, 301 ЦК України зміст права на недоторканність особистого і сімейного життя, полягає в тому, що фізична особа вільно, на власний розсуд визначає свою поведінку у сфері свого приватного життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб та має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. Особистим життям фізичної особи є її поведінка у сфері особистісних, сімейних, побутових, інтимних, товариських, професійних, ділових та інших стосунків поза межами суспільної діяльності, яка здійснюється, зокрема, під час виконання особою функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім'ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі України: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п'ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.01.2012 № 2-рп/2012 визначив, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Далі, збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Одним з принципів цивільного судочинства є принцип гласності. Даний принцип, закріплений в п. 7 ч. 3 ст. 129 Конституції України, в ст. 6 ЦПК України, полягає в тому, що за загальним правилом розгляд всіх цивільних справ є відкритим, тобто на судових засіданнях можуть бути присутні всі бажаючі.

Однак загальне правило має деякі винятки, коли окремі справи слухаються в закритому судовому засіданні. В основі такого виключення лежать випадки, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці або іншої таємниці, яка охороняється законом. Крім того, закритий судовий розгляд допускається за клопотанням осіб, що беруть участь у справі, в цілях запобігання розголошуванню відомостей про інтимні або інші особисті сторони життя осіб, що беруть участь у справі, або відомостей, що принижують їх честь і гідність, а також забезпечення таємниці усиновлення.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2017 року в частині продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні згідно з поданим відповідним клопотанням представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, яке обґрунтовано тим, що обставини справи, її предмет та докази, які підлягають дослідженню містять відомості, які не можуть розголошуватися.

Таким чином, представником позивача заявлено клопотання про продовження розгляду справи про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні, яке обґрунтовано тим, що обставини справи, її предмет та докази, які підлягають дослідженню містять відомості, які не можуть розголошуватися.

Дане клопотання розглянуто судом в судовому засіданні за участю сторін та їх представників, після чого суд, у відповідності до порядку розгляду даного питання, видалився в нарадчу кімнату та після повернення до зали судового засідання оголосив відповідну ухвалу.

Після оголошення оскаржуваної ухвали за клопотанням представника відповідача, судом оголошена перерва для видачі повного тексту постановленої ухвали для реалізації свого права на її оскарження.

Аналізуючи зміст оскарженої ухвали від 05.05.2017 року, судова колегія звертає увагу, що сама позовна заява містить посилання на обставини та відомості, які в будь-якому випадку зачіпають особисті сторони життя осіб під час спільного проживання ними у зареєстрованому шлюбі з посиланням на стан здоров`я відповідачки та до суду надано клопотання про витребування з закладів охорони здоров`я медичної документації щодо відповідача з метою документального підтвердження обставин, на які позивач посилався в якості обґрунтування заявленого ним позову.

При таких обставинах, у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні поданого відповідного клопотання сторони про продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні.

Крім того, судом дотримано порядок розгляду даного питання в судовому засіданні за участю сторін та їх представників, постановлення ухвали в нарадчий кімнаті тощо.

Слід звернути увагу, суд першої інстанції відступив від формальної оцінки поданої апеляційної скарги на ухвалу про продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні і не застосував ч. 2 ст. 293 ЦПК України в редакції, що діяла станом на травень 2017 року як до ухвали, яка не підлягає окремому оскарженню до апеляційного суду, а на прохання сторони оголосив перерву, видав ухвалу у встановлений строк і направив справу до апеляційного суду з огляду на доводи, які наведені апелянтом щодо порушення принципу гласності судочинства, що в певних випадках взагалі може бути підставою сумніву у компетентності суду, який розглядає спір і зайвою підставою для напруженості в судовому засіданні і недовіри з боку сторони відповідача.

Проте, перевіривши оскаржувану ухвалу в апеляційному порядку, судова колегія не знаходить підстав для її скасування або зміни, оскільки з обставин справи вбачається, що суд першої інстанції дотримався процесуальних норм щодо порядку вирішення данного процесуального питання та виходячи з обставин справи мав всі підстави для задоволення поданого стороною клопотання про продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про припущення судом можливості розголошення відомостей про інтимні чи особисті обставини життя сторін справи, є неспроможними, оскільки така можливість передбачена у фабулі ч. 3 ст. 6 ЦПК України, яка передбачає, що закритий судовий розгляд допускається у разі, якщо відкритий розгляд може привести до розголошення державної або іншої таємниці, яка охороняється законом, а також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, з метою забезпечення таємниці усиновлення, запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя осіб, які беруть участь у справі, або відомостей, що принижують їх честь і гідність, на яку послався суд першої інстанції.

Водночас суд першої інстанції виходячи з предмету та обґрунтування заявленого позову про визнання недійсним шлюбу з підстав якщо він був зареєстрований з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків (п. 3 ч. 1 ст. 41 СК України), обгрунтовавано встановив, що дійсно в судовому засіданні можуть бути розголошені відомості про інтимні чи інші особисті сторони життя осіб, які беруть участь у справі.

При цьому посилання на можливість такого розголошення з урахуванням предмету позову та його обґрунтувань на підставі поданого стороною відповідного клопотання цілком відповідає нормі ст. 6 ЦПК України і достатнім для вирішення судом в залежності від обставин справи, питання про розгляд в закритому судовому засіданні зважаючи, що закритий розляд є запобіганням розголошення таких відомостей про особу (яке не відбулося але може відбутися), а не усуненням по факту розголошення, що вже відбулося або почалося відбуватися при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд ухвалюючи про продовження слухання справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним в закритому судовому засіданні, фактично задовольнив клопотання представника позивача і діяв в інтересах представника, а не самого позивача, є неспроможними, оскільки представник уповноважений позивачем на представництво його інтересів в суді. Дії представника не заперечувалися, а схвалювалися позивачем і повноваження представництва не припинялися.

Доводи апеляційної скарги про те, що закривши судовий розгляд суд не надав оцінки зловживанню позивача своїм правом на приватне життя і що позивач розкрив лікарську таємницю ще при подачі позову, не спростовують висновок суду про запобігання розголошення відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя осіб, які беруть участь у справі і обмеження участі в судових засіданнях всіх бажаючих. Розгляд справи судом першої інстанції по суті не розпочинався. Сам по собі факт розголошення при поданні позову лікарської таємниці не є підставою для відмови в обмеженні участі в судових засіданнях інших сторонніх осіб, а за певних обставин може бути підставою для відповідальності особи, вина якої в такому розголошенні доведена у встановленому порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.М. Вадовська

А.П. Заїкін