Справа № 161/1683/18
Провадження № 2/161/1378/18
У Х В А Л А

12 лютого 2018 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., вивчивши матеріали позовної заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (надалі - «ВіЕйБі Банк») звернулася в суд з вищевказаним позовом .

Однак, позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), а тому її слід залишити без руху з наступних підстав.

Пунктами 9 та 10 частини третьої статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем вищенаведена норма процесуального закону не виконана, що є недоліком позовної заяви, який слід виправити шляхом надання суду: попереднього (орієнтовний) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, частиною четвертою статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем не додано доказ сплати судового збору.

Статтею 4 Закону визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи визначену позивачем ціну позову в розмірі 1398527,24 грн., належний до сплати судовий збір становить 1,5 % від цієї суми, тобто 20977,91 грн.

Отже, для усунення недоліку позивачу необхідно надати доказ сплати судового збору в розмірі 20977,91 грн.

Реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів УДКСУ у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009628, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, Код банку отримувача (МФО) 803014, рахунок отримувача 0002, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Разом з тим, позивач подав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивує тим, що публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» знаходиться в процедурі ліквідації, що в свою чергу, не дозволяє сплатити повністю або частково судовий збір.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У частині другій та третій статті 136 ЦПК України визначено, що якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Вказана норма кореспондується з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує пять відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону свідчить, що законодавець в останньому визначив вичерпний перелік категорій осіб та спорів, в яких може ставиться питання про відстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору.

При цьому, Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, а отже його норми є спеціальними відносно інших процесуальних норм.

Враховуючи, що позивач не відноситься до переліку осіб, які мають право на відстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору з підстав визначених у пунктах 1 та 2 часини першої статті 8 Закону, а предметом спору не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю, тому відсутні будь-які підстави для відстрочення сплати судового збору.

З наведених підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.