Справа №487/2698/18
Провадження №2/487/1597/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд у м.Миколаєва цивільну справу №487/2698/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

08.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 2007 року по 2013 рік перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Мають спільних дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2014 року через різні погляди на життя та несумісність спільного побуту з відповідачем, стосунки були розірвані, після чого ОСОБА_2 став проживати окремо. З цього ж часу відповідач долею дітей не цікавиться, жодної участі у їх вихованні не приймає, спілкувань з дітьми уникає. Зазначені у сукупності обставини, на думку позивачки, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, посилаючись на те, що відповідач матеріальним забезпеченням дітей не займається, просила суд стягнути на свою користь аліменти на утримання доньок в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей.

Ухвалою суду від 04.06.2018 року провадження по справі було відкрито.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився. В матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява ОСОБА_2 про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2007 року перебували у цивільному шлюбі.

Мають спільних дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3).

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За пунктом 2 частини1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.

Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.

Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За правилами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Неповнолітні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та перебувають на її утриманні.

Відповідно довідок директора школи, ОСОБА_3, ОСОБА_4 навчаються у Миколаївській загальноосвітній школі 1-111 ступенів №52. Мати ОСОБА_1 постійно цікавиться успіхами доньок, відвідує батьківські збори, опікується всебічним розвитком дітей. Батько ОСОБА_2 ніколи у школі не з'являвся, ніяким чином не цікавився успіхами доньок у навчанні.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому ММР про доцільність позбавлення батьківських прав, від 26.10.2018 року, Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його доньок ОСОБА_4, ОСОБА_3 Зокрема у висновку зазначили: батьки ОСОБА_4, ОСОБА_3 в офіційному шлюбі не перебували, але відповідач визнав батьківство. Діти зареєстровані та проживають з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2. Службою у справах дітей перевірено умови проживання дітей. Згідно акту обстеження від 10.10.2018 року №194, санітарно-гігієнічні та матеріально-побутові умови задоволені. Батько мешкає АДРЕСА_1. Спеціалістами служби у справах дітей не вдалося поспілкуватися з ОСОБА_2, на залишене запрошення батько не відреагував, натомість звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав, чим виявив байдужість до долі дітей. Діти навчаються в Миколаївській ЗОШ №52. Відповідно до характеристики навчального закладу, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є старанними у навчанні, мати приділяє достатньо уваги вихованню доньок. Батько не цікавиться успіхами дівчат. Відповідно до соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, стосунки дітей з батьком є невизначеними, оскільки вони не спілкуються з ним досить тривалий час. Діти не відчувають захисту та підтримки з боку батька. Питання щодо виконання відповідачем його батьківських обов'язків розглядалось на засідання комісії з питань захисту прав дитини 16.10.2018року. Члени комісії дійшли висновку про ухилення батька від виконання батьківських обов'язків.

Викладені обставини свідчать про свідоме ухилення відповідача від виховання, утримання неповнолітніх дітей, та небажання виконувати свої батьківські обов'язки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, тривалий час свідомо не піклується про своїх доньок, не забезпечує їх фізичний та духовний розвиток, не стежить за їх здоров'ям та навчанням, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх самоусвідомлення не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, і тому, в інтересах дітей, існують правові підстави для задоволення позовних вимог і позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1860 грн. з 01.01. по 30.06. 2018 року, з 01.07. по 30.11.2018 року 1944 грн., з 01.12. по 31.12.2018 року 2027 грн.

Зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню дітей, та їх потребу в отримані матеріальної допомоги, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м.Миколаєва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьківських прав відносно дітей: доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м.Миколаєва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженка м.Миколаєва, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до суду - 08.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м.Миколаєва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженка м.Миколаєва, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) сплачену суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м.Миколаєва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В.Щербина