Ухвала

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 205/965/16-ц

провадження № 61-17286св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя - доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року у складі судді Остапенко Н. Г. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просила визнати договір доручення дійсним та стягнути борг за цим договором.

Позовна заява мотивована тим, що 14 квітня 2014 року між нею та ОСОБА_5 укладено договір доручення, за умовами якого ОСОБА_5, як повірена, зобов'язалась підготовити документи щодо оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 плату за виконання договірних обов'язків в сумі 4 000 доларів США, про що складено розписку.

16 червня 2014 року з ОСОБА_5 укладено додатковий договір, за умовами якого ОСОБА_5 зобов'язалась підготувати документи щодо оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1, на виконання якого ОСОБА_4 передала кошти у розмірі 1 800 доларів США, про що також складено розписку.

Зазначає, що ОСОБА_5 умов договору не виконала. 30 січня 2016 року на її адресу направлено письмову відмову від послуг та вимогу про повернення сплачених коштів. Відповідач повернула 1 800 доларів США, кошти в сумі 4 000 доларів США не повернуті, які ОСОБА_4 просила стягнути на свою користь.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У лютому 2017 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 205/965/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору доручення дійсним та стягнення боргу за цим договором призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат