Справа № 467/237/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Арбузинська селищна рада Миколаївської області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Миколаївській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Арбузинська селищна рада Миколаївської області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Миколаївській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана позовна заява була розподілена судді Явіці І.В. та передана до розгляду 06 березня 2018 року.

Проте, під час вирішення питання про відкриття провадження по справі суддею було встановлено підстави для самовідводу, передбачені п. 5 с. 1 ст. 36 ЦПК України, про що й було написано відповідну заяву для забезпечення повного, обєктивного та неупередженого розгляду справи.

Як вбачається із заяви про самовідвід, по даній справі відповідач ОСОБА_4 тривалий час працює прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області та приймає участь під час розгляду кримінальних проваджень під головуванням судді Явіци І.В.

З метою запобігання у подальшому нарікань на необєктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з субєктивного критерію, але й обєктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним", кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання у подальшому нарікань, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 36, 41 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіци Ірини Василівни по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Арбузинська селищна рада Миколаївської області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Миколаївській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Явіца