Провадження № 2-н/643/1919/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2018 року суддя Московського районного суду м. Харкова Ференчук О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою до про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, 31.07..ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня пред*явлення заяви до суду та до повноліття або закінчення навчання у вищому навчальному закладі до досягнення 23 років у розмірі 1/4 чатини заробітку проте не меньше 2 прожиткових мінімумів встановлених законодавством України для дітей відповідного віку (до 1.12.2018 року ця сума становить 3118,00 грн.). Також з вимогами про про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 аліментів до досягнення ОСОБА_3, 31.07..ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку проте не меньше прожиткового мінімума встановленого законодавством України для працездатної особи (до 1.12.2018 року ця сума становить 1841, 00 грн.).

Вищенаведене вказує на те, що заявниця в наказному провадженні звернулася із вимогою, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

За результатами вивчення заяви встановлені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог частини 1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За нормами ч.ч. 1, 2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Так, у даному випадку заявник звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її утримання до повноліття або до закінчення навчання, тобто до 23 років, а така вимога не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.65 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу.

До того ж, ст. 161 ЦПК України, не передбачено видача судового наказу про стягнення аліментів з боржника на утримання матері дитини до трьох років.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно частиною 2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст..165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-167,258-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ухвали).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ференчук О.В.