Справа № 363/950/16-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/262/18 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 33 28.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Вергелес О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 21.10.2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_4 по вул. Кіквідзе в м. Києві, всупереч вимогам п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, при цьому не надав дорогу автомобілю Хонда д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 яка рухалась на зелений сигнал світлофора, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В результаті отриманих пошкоджень ОСОБА_3 здійснила заміну деталей автомобіля. Вартість витрат відповідно до рахунку на оплату № 7062 від 05.11.2015 року, виданої ТОВ «Прайд Авто Центр» склала 222 572,08 грн.

Страховою компанією ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь було здійснено страхове відшкодування в сумі 49500, 00 грн.

Просила стягнути з ОСОБА_2, в рахунок погашення завданої шкоди на її користь грошові кошти в сумі 173 072,08 грн. та судовий збір у розмірі 1730, 73 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріалу шкоду в розмірі 173 072, 08 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову,посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає в повній мірі.

Судом встановлено, що 21.10.2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_4 по вул. Кіквідзе в м. Києві, всупереч вимогам п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, при цьому не надав дорогу автомобілю Хонда д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр-ки ОСОБА_3, яка рухалась на зелений сигнал світлофора, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС 101398 власником автомобіля «Хонда Цивік» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (а.с. 6).

19.02.2016 року страховою компанією ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 було здійснено страхове відшкодування в сумі 49500, 00 грн. згідно страхового акту № ОЦ/048/000/16/0016 від 19.02.2016 року (а.с. 28).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив із того, що неправомірними діями відповідача завдано матеріальної шкоди позивачу в розмірі 222572,08 грн, яка підлягала стягненню на користь позивача.

З вказаним висновком колегія суддів в повній мірі не погоджується, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, за наявності договору обов'язкового страхування суб'єктний склад та межі відповідальності за спричинення шкоди третій особі визначаються нормативно-правовими актами, які регламентують страхові правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 12, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийняв як належний доказ розміру матеріальної шкоди рахунок на оплату № 7062 від 05.11.2015 року виданої ТОВ «Прайд Авто» , яка складала 222572,08 грн.

Разом з тим, з листа ТОВ «Прайд Авто центр» № 28-П від 31 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно зверталась до підприємства для проведення відновлювального ремонту , але наданий рахунок на оплату № 7062 не був сплачений.

Відповідно до звіту № 478 від 07 грудня 2015 року про оцінку автомобіля Honda Civic держномер НОМЕР_2 матеріальний збиток завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП за розцінками Київського регіону, складає 98956,68 грн.

Суд першої інстанції належним чином не обґрунтував свої висновки та безпідставно стягнув матеріальну шкоду в розмірі 174802,81 грн.

З матеріалів справи вбачається, що страхова компанія, в якій було застрахована цивільно-правова відповідальність ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», відшкодувала ОСОБА_3 збитки, завдані внаслідок пошкодження автомобіля в межах ліміту відповідальності. Однак, сума коштів, виплачена страховиком, не покриває матеріальні збитки, понесені позивачем для відновлення транспортного засобу.

Право позивача на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належним чином не поновлене та реальний розмір збитків в повній мірі не покритий.

За таких обставин, відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, в силу вимог ст. 1194 ЦК України зобов'язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. задоволення позову - на відповідача.

На користь ОСОБА_2 необхідно стягнути з ОСОБА_3понесені ним судові витрати у сумі 951,90 грн.

На користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені ним судові витрати в розмірі 494,47 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок погашення завданої шкоди 49456,68 грн. (сорок дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят шість гривень шістдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 494,47 грн. ( чотириста дев'яносто чотири гривні сорок сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 951,90 ( дев'ятсот п'ятдесят одна гривня дев'яносто копійок).

В задоволені іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: