Справа № 462/6955/15-ц
УХВАЛА

01 лютого 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі Рущак Т.О.

за участю заявника- Оліярника Ю.І.

державного виконавця Панчишина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 та зобов?язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 54525847 неправомірними та бездіяльністю, зобовязати державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ вжити невідкладних заходів щодо вчинення виконавчих дій, передбачених ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» у вказаному виконавчому провадженні.

Скаргу мотивує тим, що 18.08.2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 54525847 з виконання виконавчого листа №462/6599/15-ц виданого 31.10.2016 року Залізничним районним судом м. Львова про зобовязання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру №34 на вул. Широка, 73 у м. Львові шляхом приведення самочинно розширеного балкону до попередніх розмірів 1,05м на 3,50м. Зазначає, що з 21.08.2017 рок державним виконавцем Попко О.В. не вживається жодних дій щодо примусового виконання боржниками вказаного рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/6599/15-ц, а саме: не стягнуто з боржника ОСОБА_4 виконавчий збір у розмірі 6400 грн. в користь держави; з автоматизованої системи виконавчих проваджень дізнався про винесення постанови про накладення штрафу від 26.09.2017 року, однак дана постанова йому не надсилалася і він отримував лише постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2017 року, також державний виконавець повторно не наклала на боржника штрафу у подвійному розмірі за невиконання рішення суду по спливу десяти днів з часу винесення постанови про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. та не звернулася до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, що суперечить ч.2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, йому стало відомо, що державний виконавець Попко О.В. давала усні рекомендації боржникам щодо подання заяви до суду про визнання виконавчого листа недійсним, що ними і було зроблено. Окрім цього, йому стало відомо про складення у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем Попко О.В. акту, без його повідомлення та участі, тому вважає такі дії неправомірними та просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заявлену скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній та просив її задовольнити.

Державний виконавець Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 проти скарги заперечив, зазначив, що на примусовому виконанні у Залізничному ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 54525847 з виконання виконавчого листа №462/6599/15-ц. У відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження 18.08.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено стягувача та боржника, якому надано добровільний термін для виконання рішення. З метою перевірки виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що дане рішення не виконано, про що 11.09.2017 року та 24.11.2017 року складено акти. Оскільки стягувач ОСОБА_2 не відчинив двері, тому дані акти було складено без його участі. Крім того, 26.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 1700 грн., а 27.11.2017 року повторно постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду в розмірі 3400 грн. Також, 28.12.2017 року ним особисто внесено подання до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з повідомленням про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки державний виконавець Попко О.В. звільнена, а згідно акту прийому-передачі вказане провадження передано йому. Доповнив, що всі документи у виконавчому провадженні скеровувались заявнику простою кореспонденцією. Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02.03.2016 року по справі №462/6599/15-ц судом 31 жовтня 2016 року було видано виконавчий лист.

Заявник ОСОБА_2 16.08.2017 року подав заяву до Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області про прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа виданого Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/6599/15-ц, до якої долучив виконавчий лист у справі, що стверджується записом у заяві в додатку і штампом на заяві (а.с.61).

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст. 5. Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до ч.1 ст. 13Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 14 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 18Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний:1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Так згідно ч.1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

У відповідності до п.1 ч.1, ч.5 ст.26Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Також відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Так, 18.08.2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 54525847 з виконання виконавчого листа №462/6599/15-ц виданого 31.10.2016 року Залізничним районним судом м. Львова про зобовязання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру №34 на вул. Широка, 73 у м. Львові шляхом приведення самочинно розширеного балкону до попередніх розмірів 1,05м на 3,50м, запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 6400 грн. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_5 та поясненнями заявника наданими у судовому засіданні, який не заперечив факту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 2, 32).

21.08.2017 року державним Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 здійснено виклик ОСОБА_5 та зобовязано його зявитись до виконавця 30.08.2017 року щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом та подачі переліку документів, даний виклик, згідно супровідного листа від 21.08.2017 №5847 направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома (а.с. 57-59).

У відповідності до вимог ч.ч.1-3 статті 63Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Крім того, згідно ч.ч.1, 2 ст 75Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Так, судом встановлено, що 11.09.2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 за участю двох понятих, при виході за адресою: м. Львів, вул. Широка, 73/34 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, самочинно реконструйованого балкону до попередніх розмірів не приведено, про що складено акт (а.с.47), а 26.09.2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 у ВП № 54525847 винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_5 штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду, зобовязано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. В п.6 даної постанови вказано, що копію постанови направити боржнику (а.с. 42-43).

Крім того, 24.11.2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 складено акт в присутності двох понятих про те, що при виході (повторному) за адресою: м. Львів, вул. Широка, 73/34 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, самочинно реконструйований балкон до попередніх розмірів не приведено (а.с. 36), а 27.11.2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 у ВП № 54525847 винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_5 штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. за невиконання рішення суду, у відповідності до ч.2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», зобовязано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. А в п.6 даної постанови вказано копію постанови направити боржнику (а.с. 34-35).

З долученої до матеріалів справи копії наказу №1139/к від 27.11.2017 року про звільнення ОСОБА_3 вбачається, що державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 11 грудня 2017 року звільнено із займаної посади за власним бажанням (а.с.18).

А згідно подання від 28.12.2017 року №1987 державний виконавець Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 звернувся з таким до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області про внесення даних до Єдиного реєстру досудового розслідування (а.с. 28-29).

При цьому, як вбачається з матеріалів скарги, акти державного виконавця Попко О.В. від 11.09.2017 року та 24.11.2017 року були складені з порушенням строків передбачених ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» та без участі стягувача та боржника, хоча вони, як сторони виконавчого провадження мали право у відповідності до вимог ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» брати участь у вчиненні вказаних виконавчих дій.

Крім того, в матеріалах справи відсутні і будь-які дані, що заявнику (стягувачу) скеровувались копії постанов державного виконавця від 26.09.2017 р. та 27.11.2017 р. про накладення штрафу на боржника і про отримання ним таких, а покликання державного виконавця, що копії усіх документів скеровувались заявнику простою кореспонденцією не беруться судом до уваги, оскільки такі не підтверджені жодними доказами. Також, суду не надано доказів, на підтвердження того, чи було стягнуто з боржника виконавчий збір та штрафи за невиконання рішення суду і які дії вчинялись державним виконавцем для виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до п.7 постанови від 26.12.2003р. №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що зазначені дії державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 54525847 є неправомірними та бездіяльністю, тому вважає скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 18, 447, 451 ЦПК України, ст. ст. 3, 5, 13, 14, 18, 19, 26, 28, 63, 74, 75 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 та зобов?язання до вчинення дій задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 54525847 неправомірними та бездіяльністю.

Зобов?язати державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ вжити невідкладних заходів щодо вчинення виконавчих дій, передбачених ст. ст. 63, 75 Закону України ?Про виконавче провадження? у виконавчому провадженні № 54525847.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 06 лютого 2018 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз