Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

при секретарі Білик Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Барської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Служба у справах дітей Барської РДА, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що в сім'ї ОСОБА_7 виховується п'ятеро неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. За повідомленням Ялтушківської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не відвідують заняття. При розмові з матір'ю дітей встановлено, що вона не має впливу на дітей і не може забезпечити їх перебування на уроках. За результатами обстеження умов проживання дітей встановлено, що діти проживають у незадовільних умовах. Рейдовою групою дітей вилучено та влаштовано в КУ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Батько ОСОБА_8 разом із сім'ю не проживає та вихованням дітей не займається. За час перебування дітей у Жмеринському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації для дітей, мати інколи відвідувала дітей. Зі слів вихователя мати запевняла, що сумує за дітьми і хоче їх повернути. Позивач просить суд позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх дітей.

У судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Барської районної державної адміністрації Зозуляк В.Л. позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_7 та її представник начальник відділу «Барське бюро правової допомоги» Орищук С.Ю. позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Суду пояснили, що вимоги позовної заяви ґрунтуються тільки на словах, припущеннях, міркуваннях. Представники служби у справах дітей 25.05.2017 року обстежували умови проживання дітей у відсутність матері ОСОБА_7, потрапивши до чужого домоволодіння без відома власника. Мати дітей ОСОБА_7 займалась їхнім вихованням, дбала про їх моральний, духовний розвиток. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов № 78 від 12.10.2017р. складеного Ходацькою сільської радою, подвір'я, де проживає ОСОБА_7 АДРЕСА_1 огороджене штахетником, ззовні будинок побілений, вікна пофарбовані, двері теж, всередині частково проведено ремонт, частково є меблі, одяг, заготовлена невелика кількість продуктів харчування, на своїй земельній ділянці ОСОБА_7 збирає горіхи та яблука, які потім продає. ОСОБА_7 за період з 02.06.2017 по 30.11.2017 - 13 раз відвідувала дітей у центрі реабілітації.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, Служби у справах дітей Барської РДА, Саєнко Л.В. позов підтримала повністю.

Відповідач по справі ОСОБА_8 у судове засідання не з'явився без поважної причини, причину неявки не вказав, був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює на посаді сільського голови Ходацької сільської ради. ОСОБА_7 не могла справитися з дітьми. Це питання неодноразово розглядалося у сільській раді. Вона не зловживає спиртними напоями, характеризується посередньо. На даний час матеріально-побутові умови в будинку змінилися на краще. Є достатньо ліжок, продуктів харчування, одягу. Посадила город. Сільський голова вважає можливим надати ОСОБА_7 шанс та повернути дітей. Сільська рада надасть матеріальну допомогу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила,що вона працює на посаді директора Ялтушківської школи І-ІІІ ст. Діти ОСОБА_7 пропускали уроки. ОСОБА_2 була охайна.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила,що вона працює на посаді директора ЦСССДМ. Працівниками центру здійснювався соціальний супровід сім'ї ОСОБА_7 При відвідуванні помешкання ОСОБА_7 здебільшого матір не заставали дома. ОСОБА_7 не приділяла належної уваги вихованню дітей. Не було прання одягу, не прибиралося помешкання. Відсутня білизна, засоби гігієни. ОСОБА_8 ніде не працює та не забезпечує матеріально дітей, з сім'єю не проживає.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований в частині стосовно відповідача ОСОБА_8, тому його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Згідно свідоцтв про народження позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Згідно свідоцтв про народження позивач ОСОБА_7 є матір'ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстрація народження яких проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуває в КУ «Котюжанівський навчально-реабілітаційний центр Мурованокуриловецького району Вінницької обласної ради». Рейдовою групою вилучено дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 із умов, які загрожують їх життю та здоров'ю. З 02.06.2017 року дітей влаштовано в КУ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Згідно характеристики Ходацької сільської ради ОСОБА_7 за час проживання на території села проявила себе з посередньої сторони, мати недостатньо приділяє уваги вихованню дітей. Діти без поважних причин пропускають заняття в школі. Матеріальні умови сім'ї незадовільні. Житло родини частково відповідає санітарно-гігієнічним вимогам.

Згідно характеристики Ходацької сільської ради ОСОБА_8 ніде не працює, зарекомендував себе з негативної сторони, зовсім не приділяє уваги вихованню своїх дітей. Схильний до вживання алкогольних напоїв, матеріально сім'ю не забезпечує. Домогосподарство занедбане, будинок не відповідає санітарно-гігієнічним вимогам.

За повідомленням Барського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, під час соціального супроводу сім'ї ОСОБА_7 передбачалося створення належних умов проживання дітей: ремонт пічки з метою забезпечення опалення всього будинку, побілка та косметичний ремонт помешкання, фарбування вікон, заміна матраців на ліжках, придбання постільної білизни, одягу, взуття, білизни, засобів гігієни, систематичне прання одягу. Під час відвідування працівниками центру СССДМ помешкання, в якому пре киває ОСОБА_7, її, здебільшого, не заставали вдома, що перешкоджало ефективному наданню соціальних послуг, проведення бесід з метою забезпечення належних умов проживання дітей та підвищення виховного потенціалу матері. В результаті спілкування працівниками районного ЦСССДМ з мамою, виявлено, що вона не приділяє належної уваги спілкуванню з дітьми, нехтує їх інтересами та потребами, негативно характеризується в громаді. Батько дітей ОСОБА_3 з сім'єю не проживає, не працює, матеріально дітей не забезпечує, вихованням їх не займається, зловживає алкоголем, в громаді характеризується негативно.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

В п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позивач в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послався на те, що відповідачі систематично ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей.

Факт систематичного ухилення ОСОБА_8 від виконання своїх батьківських обов'язків повністю підтверджується здобутими у судовому засіданні доказами, які доводять те, що він з сім'єю не проживає, не працює, матеріально дітей не забезпечує, вихованням їх не займається, зловживає алкоголем, в громаді характеризується негативно.

Факт систематичного ухилення ОСОБА_7 від виконання своїх батьківських обов'язків спростовується здобутими у судовому засіданні доказами. Зокрема, у характеристиці Ходацької сільської ради вказано, що ОСОБА_7 за час проживання на території села проявила себе з посередньої сторони, недостатньо приділяє уваги вихованню дітей, діти без поважних причин пропускають заняття в школі, житло родини частково відповідає санітарно-гігієнічним вимогам. Тобто, вказана характеристика не підтверджує факту умисного, систематичного ухилення ОСОБА_7 від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Факт того, що діти не слухають свою матір, втікають з дому, ночують невідомо де, схильні до бродяжництва, встановлено зі слів старшої сестри. При цьому жодних доказів позивачем в підтвердження вказаних фактів не надано.

В характеристиках Ялтушківської ЗОШ І-ІІІ ст. зазначається, що ОСОБА_2 дисциплінована, працелюбна, уважна учениця, має хороший фізичний та розумовий розвиток, талановита, має чудовий голос та любить музику, сором'язлива, тактовна з оточуючими, добра; ОСОБА_5 скромний, стриманий, врівноважений, добрий, чуйний та спокійний, правила поведінки не порушував; ОСОБА_3 має довільну здорову і слухову пам'ять, швидко запам'ятовує учбовий матеріал, виявляє образне, творче мислення, на уроках уважна.

Відповідно до психолого-педагогічних характеристик наданих на дітей ОСОБА_7 комунальним закладом «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» слід відмітити, що в ОСОБА_2 мотивація до навчання сформована, рівень знань відповідає освітнім вимогам. Темп роботи достатній, діяльність результативна. Приймає активну участь в житті закладу. Має співочий талант, непогані акторські здібності; в ОСОБА_3 мотивація до навчання сформована. Проявляє лідерські якості, намагається аналізувати та робити висновки; ОСОБА_5 спокійний, слухняний, дисциплінований. Приклади на додавання та віднімання виконує правильно. Доброзичливий, полюбляє грати в сюжетно-рольові та колективні ігри. Приймає участь у житі закладу; в ОСОБА_6 настрій переважно позитивний, на заняттях працює продуктивно, з цікавістю, але необхідна постійна підтримка та заохочення.

На підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що мати дітей ОСОБА_7 займалась їхнім вихованням, дбала про їх моральний, духовний розвиток.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов № 78 від 12.10.2017р. складеного Ходацькою сільської радою, подвір'я, де проживає ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 огороджене штахетником, ззовні будинок побілений, вікна зашкляні та пофарбовані, двері теж, всередині частково проведено ремонт, частково є меблі, одяг, заготовлена невелика кількість продуктів харчування, на своїй земельній ділянці ОСОБА_7 збирає горіхи та яблука, які потім продає. Слід відмітити, що мати дітей ніде не працює, але це пов'язано з тим, що в селах відсутня офіційна робота для працездатного населення.

Згідно повідомлення від 01.12.2017 КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» мати дітей ОСОБА_7 за період з 02.06.2017року по 30.11.2017року 13 раз відвідувала дітей у центрі реабілітації, а саме: 12.06.2017р., 30.06.2017р., 14.07.2017р., 28.07.2017р., 10.08.2017р., 03.09.2017р., 16.09.2017р., 26.09.2017р., 08.10.2017р., 15.10.2017р., 29.10.2017р., 03.11.2017р., 15.11.2017р. Під час зустрічі з ними була радісна, доброзичлива, турботлива, цікавилась здоров'ям, життям та успіхами дітей у закладі та в школі, привозила дітям солодощі та фрукти.

Відповідно до отриманої характеристики з Котюжанського навчально-реабілітаційного центру, на ОСОБА_4 слід відмітити, що мати цікавиться навчанням дитини, хлопчик перебуває з мамою під час всіх шкільних канікул.

Таким чином, в судовому засіданні не було встановлено, що відповідач ОСОБА_7 є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача ОСОБА_7 відносно її дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення набути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків; пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Верховний Суд України в постанові у справі № 6-154цс 13 від 05.02.2014 року зробив наступний висновок. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки останнього щодо ухилення від виховання дітей і свідомого нехтування ним своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав установлені пунктом 2 частини першої статті 164 ЄК України, відсутні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_7 відносно її дітей не забезпечуватиме інтересів самих дітей.

Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення їх матері батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків відносно дитини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

На підставі викладеного, ст. 164 -167 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Органу опіки та піклування Барської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Служба у справах дітей Барської РДА, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, про позбавлення батьківських прав, задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_8 щодо дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В позові Органу опіки та піклування Барської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_7 про неприпустимість в подальшому порушення з її боку батьківських обов'язків щодо її дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та про їх можливі наслідки у разі їх неналежного виконання - позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: