Справа № 307/2123/17
Провадження № 2/307/160/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою і за час перебування у шлюбі спільних дітей не мають. Сімейні відносини не склалися і за останні девять місяців фактично припинені, подальше спільне проживання і збереження шлюбу вважає неможливим, а тому просить шлюб між ними розірвати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просив позов задовольнити.

Після закінчення строку на примирення на продовження розгляду справи позивач в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, а тому суд в порядку ст.. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка зявилася в судове засідання після закінчення наданого сторонам строку на примирення та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, однак наявність у них двох малолітніх дітей 2016 і ІНФОРМАЦІЯ_1, на її думку, в даному випадку унеможливлює розірвання шлюбу.

На продовження розгляду справи відповідачка не зявилася, так як згідно до поданої письмової заяви просила розглянути справу у її відсутності, а тому суд в порядку ст.. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано18 січня 2017 року у Тячівському райвідділі ДРАЦСу, актовий запис №14.

Згідно до змісту позовної заяви, яку підтримав в судовому засіданні позивач, від шлюбу дітей не мають.

Разом з цим, згідно до наданих відповідачкою свідоцтв про народження дітей, вони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком яких значиться позивач , а мати відповідачка.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

А згідно ч. 2 та ч.3 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Як встановлено в судовому засіданні позивач предявив позов 23 серпня 2017 року, тобто в період коли донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла річного віку, а дружина перебувала у стані вагітності, внаслідок чого 10 грудня 2017 року народила сина ОСОБА_4.

При цьому позивачем ні в позовній заяві ні в судовому засіданні не зазначено будь-яких обставин, про які зазначено у ч. 3 ст. 110 СК України і які б надавали право чоловіку звернутися з позовом про розірвання шлюбу під час вагітності дружини та до досягнення дитиною річного віку.

При відкритті провадження у справі за цим позовом суду не було надано відомостей про вагітність відповідачки дружини позивача та про наявність у неї малолітньої дитини до одного року, тому суд не мав можливості вирішити питання про повернення позовної заяви відповідно до вимог п.5 ч. 3 ст. 121 діючого на той час ЦПК України.

Нормами діючого ЦПК України не передбачено припинення провадження у справі, а існують лише підстави для закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону і залишити даний позов без розгляду.

Розяснити позивачу, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 10, 257-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції.

Головуючий: М.М.Розман