ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 200/20069/15-ц

провадження № 61-10646св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 та касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», подану його представником Клименком Тарасом Васильовичем, на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року, ухвалене у складі судді Шевцової Т. В., та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року, постановлену колегією у складі суддів: Каратаєвої Л. О., Кочкової Н. О., Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») про стягнення грошових коштів і відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що ПАТ «Платинум Банк», з яким він уклав договір № 00330515 про розміщення вкладу «Валютообмінний» від 23 лютого 2015 року, по закінченню строку дії договору безпідставно відмовив йому у поверненні суми вкладу з відповідними процентами у сумі 205,54 доларів США.

Позивач посилається на те, що останній день строку дії договору припадав на державне свято - День незалежності України, тому про відсутність наміру пролонгувати його дію він повідомив банк на наступний банківський (робочий) день, як передбачено умовами договору.

Оскільки банк безпідставно відмовляє у повернені коштів, чим порушує його право на розпорядження своїм майном, ОСОБА_4 просив стягнути з ПАТ «Платинум Банк» вклад з процентами у сумі 205,54 доларів США, а також 20 000 гривень - у відшкодування моральної шкоди та 1 000 гривень - у відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнено з ПАТ «Платинум Банк» на користь ОСОБА_4 суму банківського вкладу за договором № 00330515 про розміщення вкладу «Валютообмінний» від 23 лютого 2015 року у розмірі 103 долари США та проценти у розмірі 9,37 доларів США, а всього 112,37 доларів США.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Стягуючи суму вкладу і нарахованих процентів, суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови банку у поверненні позивачу вкладу, а також нарахованих на нього процентів, оскільки ОСОБА_4 у передбачений договором строк звернувся із заявою про його повернення. Відмовляючи у відшкодуванні моральної шкоди і витрат на правову допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність посилань позивача на завдання йому моральних страждань у зв'язку з бездіяльністю банку, а також про недоведеність понесення ним витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про недоведеність завдання ОСОБА_4 моральної шкоди та недоведеністю понесення ним витрат з оплати за професійну правову допомогу у сумі 1 000 гривень, оскільки вважав, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічного і повного з'ясування обставин справи.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу, і ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року, якою рішення суду першої інстанції у відповідній частині залишено без змін, скасувати і задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Судові рішення судів попередніх інстанцій в частині вирішення позовних вимог про стягнення вкладу і нарахованих процентів ОСОБА_4 не оскаржує.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди і витрат на правову допомогу ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що законодавство не вимагає видачі адвокатом своєму клієнту документів із розрахунком вартості наданих послуг, тому надати такий документ суду немає можливості.

Вказує, що суди попередніх інстанцій встановили неправомірність дій відповідача щодо невидачі вкладу, тому, на думку заявника, не було правових підстав для відмови у відшкодуванні моральної шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 вересня 2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4

У жовтні 2016 року ПАТ «Платинум Банк» звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року і ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції неналежним чином повідомляв банк про призначені у справі судові засідання, оскільки поштову кореспонденцію направляв на адресу відділення ПАТ «Платинум Банк» у м. Дніпропетровську, хоча стороною договору і відповідачем у справі є саме юридична особа - ПАТ «Платинум Банк», юридична адреса якого - м. Київ вул. Миколи Амосова, 12 корпус 1.

Вважає, що, розглянувши справу за відсутності представника відповідача без доказів його належного повідомлення про призначене у справі судове засідання, суд першої інстанції обмежив ПАТ «Платинум Банк» у можливості у повному обсязі реалізувати свої процесуальні права щодо подання заперечень проти позовних вимог і надання доказів на їх підтвердження. Суд апеляційної інстанції допущені судом першої інстанції порушення не усунув, незважаючи на отримання від заявника клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення представнику банку можливості прибути в судове засідання.

Посилається на те, що вклад із нарахованими процентами у загальному розмірі 211,03 доларів США ОСОБА_4отримав 24 лютого 2016 року, що підтверджується випискою по його особовому рахунку, яка надавалася до апеляційного суду, проте не оцінена судом у визначеному процесуальним законом порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 жовтня 2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Платинум Банк».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 грудня 2016 року справу за касаційними скаргами ОСОБА_4 і ПАТ «Платинум Банк» призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Судами встановлено, що 23 лютого 2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_4 укладено договір № 00330515 про розміщення вкладу «Валютообмінний» (з можливістю поповнення, продовження строку зберігання та щомісячною капіталізацією процентів), відповідно до умов якого банк зобов'язався прийняти від вкладника грошові кошти у розмірі 103 долара США на вкладний рахунок № НОМЕР_1 та повернути вклад і сплатити проценти за користування вкладом на умовах і у порядку, встановлених договором.

Строк користування вкладом сторони встановили до 24 серпня 2015 року, тобто шість місяців.

Згідно з пунктом 2.2 договору строк зберігання вкладу продовжується на той самий строк, якщо вкладник не звернувся до банку за вкладом у дату його повернення, протягом операційного часу відділення банку. При цьому кількість днів у наступному строку зберігання коштів може відрізнятись від попереднього строку, якщо дата повернення вкладу припадає на небанківський день, в такому випадку встановлюється дата повернення вкладу наступного банківського дня. Процентна ставка за вкладом складає 8% річних.

На виконання умов договору 23 лютого 2015 року ОСОБА_4 вніс на вкладний рахунок через касу банку 103 долара США.

З листа ПАТ «Платинум Банк» від 27 серпня 2015 року суди встановили, що 25 серпня 2016 року позивач звернувся до банку із вимогою про повернення вкладу, у чому йому відмовлено у зв'язку з неподанням ним заяви про відмову від продовження дії строку договору у день, що передує дню повернення вкладу, шляхом подання відповідної заяви.

Статтею 1060 ЦК Українивстановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Згідно з частиною першою статті 1061 ЦК Українибанк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до статті 629 ЦК Українидоговір є обов'язковим для виконання сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення вкладу і нарахованих процентів у квітні 2016 року, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, вважав достовірно встановленим факт неповернення ПАТ «Платинум Банк» суми вкладу і процентів ОСОБА_4

Проте такі висновки судів попередніх інстанцій передчасні, оскільки до таких висновків суди дійшли за відсутності будь-яких доказів на підтвердження того, що на час вирішення справи і ухвалення у справі судового рішення грошові кошти, черговий шестимісячний строк зберігання яких на вкладному рахунку закінчувався у лютому 2016 року, досі рахуються на вкладному рахунку і вкладником не отримані.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою (частина третя статті 74 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).

Згідно із частиною четвертою вказаної статті судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки (частина перша статті 169 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій ).

Дана цивільна справа призначалася судом першої інстанції до розгляду тричі: на 29 грудня 2015 року, на 16 березня 2016 року і на 12 квітня 2016 року.

ПАТ «Платинум Банк» повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у позовній заяві: вул. Глінки, 1 у м. Дніпропетровську, проте розписка про одержання адресатом поштового відправлення або невручене відправлення із зазначенням причин невручення жодного разу до суду не повернулися.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи - ПАТ «Платинум Банк» є вул. М. Амосова, 12 у м. Києві. Саме така адреса відповідача зазначена у договорі № 00330515 про розміщення вкладу «Валютообмінний» від 23 лютого 2015 року та в листі банку від 27 серпня 2015 року про відмову у поверненні вкладу.

Проте за адресою місцезнаходження ПАТ «Платинум Банк» суд першої інстанції судові повістки не направляв.

Таким чином, суд першої інстанції не вжив всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про перебування цієї справи у провадженні суду і про дату, час та місце судового засідання, зокрема, не направив ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви і судові повістки ПАТ «Платинум Банк» за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд апеляційної інстанції допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не усунув та, отримавши від ПАТ «Платинум Банк» клопотання про відкладення розгляду справи для забезпечення представнику банку можливості прибути в судове засідання і ознайомитися зі справою, не перевірив належним чином доводи відповідача щодо необізнаності про перебування вказаної справи у провадженні суду та про неналежне повідомлення про час і місце її розгляду.

Розглянувши справу у відсутність представника ПАТ «Платинум Банк», апеляційний суд не перевірив доводів банку щодо виплати ОСОБА_4 суми вкладу і процентів у повному обсязі у лютому 2016 року, тобто до ухвалення у справі судового рішення судом першої інстанції, хоча вказана обставина має важливе значення для правильного вирішення справи.

Основними засадами судочинства відповідно до частини першої статті 129 Конституції України визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справ стосовно відповідача порушені через його непоінформованість про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції. Неналежне повідомлення про час, дату та місце судового засідання і розгляд справи без участі представника відповідача позбавило ПАТ «Платинум Банк» права давати пояснення по суті спору, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, та заперечення проти доводів і міркувань інших учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК Українивизначено, що судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

У зв'язку з тим, що суди першої і апеляційної інстанцій розглянули справу за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, чим він обґрунтовував свою касаційну скаргу, оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими і відповідно до статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так як касаційний суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», подану його представником Клименком Тарасом Васильовичем, задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик