Справа № 305/89/18
Провадження по справі № 2-о/305/8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

06.02.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - І.І.Тулик

за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_1

заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Чорнотисянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про встановлення факту прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті 17 листопада 2016 року її батька ОСОБА_3 про що виконавчим комітетом Чорнотисянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області вчинено запис акту про смерть за №26 від 18 листопада 2016 року залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок №793, що розташований по вулиці Борканюка в селі Чорна Тиса, Рахівського району, Закарпатської області. Дане нерухоме майно до відкриття спадщини фактично належало на праві приватної власності саме цьому спадкодавцю ОСОБА_3, яке ним було набуто в порядку новобудови, в якому він проживав до дня своєї смерті, вважаючи його приватною власністю. За свого життя батько ОСОБА_3, зробив заповітне розрядження за №29 від 3 березня 2015 року, згідно якого спадкоємцем нерухомості житлового будинку з надвірними спорудами, присадибної земельної ділянки 0,25 га, що знаходится за адресою с. Чорна Тиса , вул.. Борканюка, 793 Рахівського району Закарпатської області, а також відповідні права щодо цієї нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини призначив її, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 17 листопада 2016 року батько ОСОБА_3, помер внаслідок чого в порядку частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України відкрилася спадщина на все його спадкове майно. На день відкриття спадщини вона, ОСОБА_2, постійно проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_3, оскільки останній являвся хворою, перестарілою особою, а отже потребував постійного догляду, в тому числі, в звязку зі станом свого здоровя. Після смерті її батька ОСОБА_3, який дане спадкове майно заповів їй в відповідності до заповіту №29 від 3 березня 2015 року, вона відкрито, безперервно, за цільовим призначенням та в обсязі достатньому для нормального утримання нерухомого майна, володіє даним будинком, розпоряджається ним, що свідчить про прийняття нею спадщини після її відкриття. У звязку із наведеним та з метою отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, вона для належного оформлення цієї спадщини звернулася до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою, але у видачі такого свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено в зв'язку із відсутністю підтверджень факту прийняття нею спадщини. Рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. Однак, враховуючи те, що батько ОСОБА_3 був престарілою особою, мав 73 роки, нею було прийнято рішення в силу стану здоровя спадкодавця постійно проживати разом з ним. Таким чином вона постійно проживала разом зі спадкодавцем, надаючи йому посильну допомогу як в проживанні, так в його утриманні, так і в лікуванні. При цьому вона допомагала своєму батькові утримувати все нерухоме майно, спільно вести домашнє господарство, доглядати за присадибною земельною ділянкою тощо. Враховуючи наведене вважає, що вона, ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, набула правового статусу особи, яка прийняла цю спадщину в порядку положень частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України. Протягом строку, передбаченого для прийняття спадщини, заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори нею не подавалося.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи заяви підтримала та просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без присутності представника ради. Заявлені вимоги просить задовольнити.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Звернення заявниці до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та обтавини які, не визнаються нотаріальною конторою.

Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Громадянин, ОСОБА_3 помер 17 листопада 2016, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №213251 від 18 листопада 2016 року.

При житті, громадянину ОСОБА_3 належав житловий будинок №793, що розташований по вулиці Борканюка в селі Чорна Тиса, Рахівського району, Закарпатської області.

Факт належності вищевказаного майна ОСОБА_3, підтверджується випискою із погосподарської книги від 15 червня 2017 року №276, виданої Чорнотисянською сільською радою.

За свого життя ОСОБА_3, зробив заповітне розрядження за №29 від 3 березня 2015 року, згідно якого спадкоємцем нерухомості житлового будинку з надвірними спорудами, присадибної земельної ділянки 0,25 га, що знаходится за адресою с. Чорна Тиса , вул.. Борканюка, 793 Рахівського району Закарпатської області, а також відповідні права щодо цієї нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини призначив, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки №3282 виданої 20 грудня 2017 року виконкомом Чорнотисянської сільської ради слідує, що ОСОБА_2, постійно проживала та вела спільне господарство разом з ОСОБА_3, до дня його смерті.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно із частиною другою статті 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлено, що заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявниці із спадкодавцем ОСОБА_3.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява теміцької ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 263, 264, 273, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця за заповітом, громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини внаслідок смерті ОСОБА_3, а саме на 17 листопада 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Тулик І.І.