Справа № 265/407/18
Провадження № 2/265/623/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2002 року народження, та неповнолітню доньку ОСОБА_4, 2011 року народження. Фактично шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинено у 2015 році, до чого призвели різні погляди на сімейне та спільне життя, ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові, поваги тощо. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Позивач ОСОБА_1 до підготовчого судового засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила вирішувати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання пред'явленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя від 13 вересня 2002 року, актовий запис № 269.

У шлюбі мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження.

Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрати з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя від 13 вересня 2002 року, актовий запис № 269 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривень 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з державного бюджету України 50 % сплаченого нею при поданні позову судового збору у загальному розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок, що складає 352 (триста п'ятдесят дві) гривень 40 копійок, який було внесено на рахунок № 0054, отримувач платежу - Маріуп.УК/Лівобережний р-н/22030101, код отримувача - 37989721, банк отримувача - 834016 ГУ ДКСУ у Донецькій області, на підставі квитанції № 3502823 від 19.01.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя _________________________