Справа № 541/2633/17
Провадження №2/541/203/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю: секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вище вказаним позовом.В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 вересня 2012 року вона та відповідач ОСОБА_2 домовилися про продаж останньою автомобільного гаража № 22, ряд № 20, який знаходиться по вулиці Хорольській в гаражному кооперативі «Автолюбитель» в м.Миргороді Полтавської області, за 24000 гривень. На сьогоднішній день згідно технічного паспорту адреса гаража: м.Миргород, вул. Хорольська, 1, гараж № 528. Даний факт сторони зафіксували розпискою, котру власноручно написала відповідачка і тим самим підтвердила факт угоди. При цьому вони домовились, що через деякий час посвідчать даний договір нотаріально, після отримання ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на гараж, оскільки на момент укладення договору у неї був лише витяг з рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області № 152 від 17 червня 1994 року про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки під будівництва гаража. На даний час свідоцтва про право власності на гараж відповідач не отримала, не зареєструвала належним чином на себе земельну ділянку. Для відновлення порушених прав, позивач звернулася до Миргородської міської ради Полтавської області з заявою з приводу виготовлення потрібних документів, зафіксувала своє членство в гаражному кооперативі «Автолюбитель», замовила і виготовила технічну документацію на гараж на своє імя. При зверненні до нотаріуса, останнім було відмовлено у вчиненні і посвідченні договору купівлі-продажу гаража, так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. Посилаючись на те, що відповідач не бажає продовжувати оформлювати правовстановлюючі документи на гараж і примусити це зробити вона не може, просила визнати за нею право власності на гараж № 528 у Гаражному кооперативі «Автолюбитель» по вулиці Хорольській, 1 в місті Миргороді Полтавської області.

06 грудня 2017 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду (а.с.48).

В звязку з набранням чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (Закон України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), відповідно до п.п.9 п. 1 розділу 13 Перехідних положень цього Кодексу, ухвалою суду від 23 січня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що у 2012 році вона вирішила придбати гараж в м.Миргороді в гаражному колективі «Автолюбитель», який продавала відповідач. В звязку з тим, що у відповідача був відсутній правовстановлюючий документ на гараж, вони не оформляли договір купівлі-продажу у нотаріуса, вона передала відповідачу 24000 грн. а відповідач передала їй гараж та написала відповідну розписку. З того часу вона ним користувалася, тримала там свої речі, зробила в ньому ремонт, але оскільки відповідач з моменту укладення договору і написання розписки і до дня подання до суду жодних дій по отриманню відповідних правовстановлюючих документів не вчинила, вона намагалася самостійно оформити своє право власності на спірний гараж, для чого звернулася до Миргородської міської ради, але остання їй в цьому відмовила, тому вона просить визнати право власності на зазначений гараж.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву в якій не заперечувала проти позову ОСОБА_1, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.42).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 02 вересня 2012 року сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу гаражу № 22 в ряду 20 по вулиці Хорольській в гаражному кооперативі «Автолюбитель», за яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 24000 гривень та передала останній вказаний гараж, що підтверджується відповідно розпискою (а.с. 7). Після цього позивач була прийнята у члени гаражного кооперативу «Автолюбитель» як власник зазначеного гаража, номер якого було змінено на 528 (а.с.10).

За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми, зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається із наданої копії виписки із рішення від 17 червня 1994 року № 152 виконком міської Ради народних депутатів виділив земельну ділянку для будівництва автогаража розміром 6,0х3,80 м в колективі «Автолюбитель» по вул.Хорольській Михайленко Таїсії Іванівні (а.с. 9). Згідно з копією титульного листа технічного паспорту на гараж № 528 в ГК «Автолюбитель» замовником є ОСОБА_1, відомості про право власності на гараж відсутні (а.с.4). Згідно копії листа Миргородської міської ради, щодо звернення позивача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 22,9 кв.м. для будівництва індивідуальних гаражів за адресою м.Миргород вул. Хорольська, г/к «Автолюбитель», гараж № 528, їй було рекомендовано звернутися до земельно відділу Миргородської міської ради з копією рішення про дозвіл на будівництво на земельній ділянці за адресою: м.Миргород, вул. Хорольська, г/к «Автолюбитель», гараж № 528 (а.с.8).

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу гаражу, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. ст. 316-317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач на законних підставах набула спірне нерухоме майно гараж, користується ним протягом тривалого часу відповідач не заперечує відносно задоволення позову, судом не встановлено порушення прав інших осіб, отже враховуючи викладене, за позивачем слід визнати право власності на гараж № 528, площею 22,9 кв.м., розташований у гаражному кооперативі «Автолюбитель» по вул.Хорольській, 1 в м.Миргороді Полтавської області.

Керуючись ст. ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 128, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 210, 220, 316, 317, 328, 334, 392, 398, 509, 626, 638, 655 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, про визнання права власності на гараж.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на гараж № 528, площею 22,9 кв.м., розташований у гаражному кооперативі «Автолюбитель» по вул.Хорольській, 1 в м.Миргороді Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_3