йСправа № 304/70/18 Провадження № 4-с/304/2/2018
У Х В А Л А

25 січня 2018 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови опису й арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку мотивує тим, що 27 лютого 2017 року отримав постанову опису й арешту майна, винесену старшим державним виконавцем Білинцем В.О. З даною постановою він не згідний та вважає дії державного виконавця протиправними, оскільки в матеріалах постанови відсутні докази, що підтверджують належність боржнику на праві приватної власності майна за адресою: Закарпатська область Ужгородський район с. Сюрте, вул. Ратівецька, № 35, в яке державний виконавець примусово проник. Навпаки, як вбачається з матеріалів постанови з метою виявлення майна боржника виконавцем не зроблено запити до КБТІ та відповідних органів державної влади з метою виявлення майна, що належить боржнику на праві приватної власності. Враховуючи наведене, вважає, що обставини, викладені у постанові державного виконавця, не підтверджені наявними у матеріалах постанови доказами, а відтак і законних підстав для проведення виконавчих дій не було.

До зазначеної скарги ОСОБА_1 додав заяву про поновлення строку звернення до суду, яку мотивує тим, що 27 лютого 2017 року отримав постанову опису й арешту майна, винесену старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 Оскільки не має юридичної освіти, не знає особливостей цивільного законодавства, то й не міг знати, що його права порушуються. Його з цього приводу компетентні органи не інформували. У звязку з наведеним просить визнати причини пропуску ним строку для звернення до суду поважними та поновити такий.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 449 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03)) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У силу вимог ст. ст. 43, 44, 49 ЦПК України особи, які беруть участь у справі наділені не лише процесуальними правами, вони зобовязані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами і виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про існування виконавчого провадження ще 27 лютого 2017 року, коли отримав постанову опису й арешту майна, винесену старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, про що скаржник вказує і у самій скарзі, і у заяві про поновлення пропущеного строку.

Отже, ОСОБА_1 міг належним чином відстояти, на його думку, порушене право, шляхом оскарження вказаної постанови державного виконавця у встановлені чинним законодавством строки, однак з невідомих причин не скористався цим правом і свідомо пропустив строк на її оскарження. Так само, не має правового значення посилання ОСОБА_1 на те, що він не має юридичної освіти, у звязку з чим не міг знати, що його права порушуються, оскільки з лютого 2017 року до січня 2018 року пройшов майже рік, протягом якого істотних, непереборних обставин для оскарження дій державного виконавця не встановлено, так само як і не встановлено обставин для звернення скаржником за кваліфікованою правовою допомогою.

Як розяснено в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 без поважних причин не звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця, а саме постанову опису й арешту майна від 27 лютого 2017 року, у строки встановлені ч. 1 ст. 385 ЦПК України (у редакції чинній на момент винесення і оскарження постанови), наведені заявником підстави для поновлення строку оскарження не є поважними.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 126, 127, 259 261, 447 449 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для звернення до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови опису й арешту майна відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови опису й арешту майна залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_3