БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1327/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

"08" листопада 2018 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з неї 13848,50 грн кредитної заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.01.2007р. з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала заяву б/н, за умовами якої отримала кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши дану заяву, відповідач також підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» становить договір про надання банківських послуг. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, давши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач свої зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту не виконує, станом на 20.09.2018р. виникла кредитна заборгованість в розмірі 13848,50 грн, що включає: 533,55 грн - борг по тілу кредиту, 2528,07 грн - борг по процентах за користування кредитом, 9651,24 грн - борг по пені, 1135,64 грн - штрафи (500 грн - фіксована частина, 635,64 грн - процентна складова), яку банк просить стягнути на свою користь.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було належним чином та своєчасно повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (згідно заявки), але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося, в поданій заяві просить розглядати справу без їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала.

Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно умов договору про надання банківських послуг (анкета-заява клієнта про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку), укладеного 04 січня 2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1, банк надав відповідачці кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000,00 грн, базовою процентною ставкою за користування кредитними коштами 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідачка повинна була щомісячно погашати кредит, проценти за його користуванням та комісії згідно тарифів банку.

Оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору зафіксований в кількох документах, то з огляду на приписи ст.207, 634, 639, 642 ЦК України письмова форма даного правочину дотримана.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 свої договірні зобов'язання виконувала неналежним чином, тіло кредиту, проценти за користування кредитними ресурсами та комісійні платежі у відповідності до умов договору нею сплачувалися нерегулярно (згідно розрахунку заборгованості останній платіж внесено 24 березня 2017 року), в зв'язку з чим, їй установою банку нараховувалися штрафні санкції. Заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 20 вересня 2018 року складає 13848,50 грн, з яких: 533,55 грн - борг по тілу кредиту, 2528,07 грн - борг по процентах за користування кредитом, 9651,24 грн - борг по пені, 1135,64 грн - штрафи (500 грн - фіксована частина, 635,64 грн - процентна складова), що підтверджується наявними в справі банківськими розрахунково-платіжними документами, які є належними та допустимими доказами по справі, та не оспорюються відповідачкою.

ОСОБА_1 всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов'язань.

Водночас відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Виходячи з аналізу п.2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1 кредитного договору (Умови і правила надання банківських послуг), в ньому в порушення вимог ст.61 Конституції України передбачено сплату пені в процентному відношенні при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту чи процентів, а також штраф при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж 30 днів, тобто фактично за одне і те ж порушення передбачено подвійну відповідальність одного виду (цивільно-правову) у виді як пені, нарахування якої передбачено ч.3 ст.549 ЦК України, так і штрафу, визначення розміру якого сторони передбачили в твердій грошовій сумі та у відсотковій складовій.

Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, а тому в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення штрафів в сумі1135,64 грн - штрафи (500 грн - фіксована частина, 635,64 грн - процентна складова) слід відмовити. Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17, й підстав відступати від неї не вбачається.

Крім того, ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, приписи ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства (справедливість, добросовісність, розумність) та ч.4 ст.12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.1, 3 ст.549 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 533,55 грн, по нарахованих процентах за користування кредитом - 2528,07 грн, а разом - 3061,62 грн, що слід вважати збитками установи банку.Водночас нарахована АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на вказану суму пеня складає 9651,24 грн, що в 3,15 рази перевищує розмір збитків банківської установи і є явно неспіврозмірною. В даному випадку неустойка (пеня) перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача кредитних послуг та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Тому, розмір пені за прострочення ОСОБА_1 кредитних зобовязань суд вважає за необхідне зменшити до рівня суми збитків до 3000 грн.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року по справі №6-100цс14, й підстав відступати від неї не вбачається.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими й підлягають частковому задоволенню в розмірі 6061,62 грн, з яких: 533,55 грн - борг по тілу кредиту, 2528,07 грн - борг по процентах за користування кредитом, 3000,00 грн - борг по пені.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 771,24 грн (6061,62 : 13848,50 х 1762,00).

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 207, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 625, 629, 634, 651, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.2, 3, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН-, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ-14360570) заборгованість по кредитному договору №б/н від 04.01.2007р. станом на 20.09.2018р. в сумі 6061,62 грн, з яких: 533,55 грн - борг по тілу кредиту, 2528,07 грн - борг по процентах за користування кредитом, 3000,00 грн - борг по пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 771,24 грн судового збору.

В задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 решти сум кредитної заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець