печерський районний суд міста києва
Справа № 757/335/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 січня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Стороженко С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та примусове зняття особи з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням до ОСОБА_2, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 фактично не проживаючи у вказаному житлі, був зареєстрований у ньому на його прохання. На вимогу позивача знятись з реєстраційного обліку не реагує.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначався на 22.06.2017, 25.09.2017, 27.10.2017, 29.11.2017 та 23.01.2018.

Представник позивача подав заяву про розгляду справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась судом за останнім відомим місцем реєстрації.

За згодою позивача та його представника проведено заочний розгляд справи.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Позивач на підставі договору дарування квартири від 10.06.2011 року, є власником квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Довідки про реєстрацію місця проживання особи, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою .

Відповідно до складеного акту від 07 листопада 2017 року за участі мешканців квартир АДРЕСА_2,АДРЕСА_3,АДРЕСА_4 та майстра технічної дільниці №2 , ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2013 року.

Будучі допитаним в судовому засідання як свідок -позивач ОСОБА_1 повідомив, що дійсно в 2013 році відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі, що йому належить, проте фактично у ній не проживав і не проживає, його речей за вказаною адресою не має, перешкод у проживанні позивачем не вчинялось.

Відповідач вказаних обставин не спростував.

Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.. 150,155 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистих потреб проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користуватися квартирою.

Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги знайшли своє підтвердження у досліджених доказах, а тому вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Проте вимоги щодо покладення обов'язку зняти відповідача з реєстраційного обліку є передчасними, оскільки такий обов'язок виникає у відповідного органу після відповідного судового рішення, пред'явленого відповідною особою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст. 71, 150,155 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. ст. ст.ст. 2,10,76-81,263-265, 273, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги задовольнити частково. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через районний суд ( а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем- в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Цокол Л.І.

Повний текст складено 23 січня 2018 року.