Справа № 189/260/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2018 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Покровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої вказала, що відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 01.02.2018 року накладено арешт та вилучено легковий автомобіль НОМЕР_1, 2001 року випуску, номер кузова ХТА 2594; у рамках виконавчого провадження може бути проведена реалізація майна, яка є предметом позову, дана обставина може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у вищезазначеній цивільній справі. В звязку з чим, просить суд постановити ухвалу, якою до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу рухомого майна дійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на рухоме майно, розподіл спільного сумісного майна подружжя, зняття арешту з майна заборонити будь-яким юридичним чи фізичним особам вчиняти будь-які дії щодо легкового автомобілю ВАЗ21099 держ. номер НОМЕР_2, 2001 року випуску, номер кузова ХТА2594, а саме: зняття з реєстраційного обліку, продаж (реалізацію) чи будь-яке інше відчуження майна, у тому числі шляхом зупинення продажу арештованого майна, що є предметом позову, а саме легкового автомобілю ВАЗ 21099 держ. номер НОМЕР_2, 2001 року випуску, номер кузова ХТА2594, який належить відповідачу ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯТС № 416339.

Заяву розглянуто згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову позивач не навів конкретних доказів, чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя: ОСОБА_4