Справа № 536/1333/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 cічня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав.

В своїй позовній заяві позивач вказувала, що у неї є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 2009 року її син ОСОБА_3 проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Батько дитини, ОСОБА_2 проживає окремо, та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина.

16.06.2010 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука ОСОБА_2 з 12.11.2008 року зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3.

Жодного разу з листопада 2008 року відповідач не сплачував аліменти, навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 11.07.2016 року становить 20568,82 грн.

12.11.2011 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України ( злісне ухилення від сплати аліментів), призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Всі питання щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_3 вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Її син ОСОБА_3 займається в Кременчуцькій гімназії №6, додатково займається в тренувально-оздоровчих секціях . Для здорового та всебічного розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості.

Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймав і не приймає, не цікавиться успіхами дитини, крім того, навмисно уникає з ним зустрічі протягом семи років.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в цілому, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Відповідач, ОСОБА_2 , звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із заявою, якою надав згоду та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області було затверджене рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищевикладеного позивач просила суд, ухвалити рішення, яким: позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - Данько А.О. на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі. Не заперечувала проти позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується відповідачем, що у позивача є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого являється ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 781.

З 2009 року їх син ОСОБА_3 проживає з позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Батько дитини, ОСОБА_2 проживає окремо, та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина.

16.06.2010 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука ОСОБА_2 з 12.11.2008 зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3.

З листопада 2008 року відповідач не сплачував аліменти. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 11.07.2016 року становить 20568,82 грн.

Всі питання щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_3 вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймав і не приймає, не цікавиться успіхами дитини, крім того, навмисно уникає з ним зустрічі протягом семи років.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в цілому, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Відповідач, ОСОБА_2 , звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із заявою, якою надав згоду та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується висновком Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 823 від 02.09.2016 року.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області було затверджене рішення № 823 від 02.09.2016 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини.

Декларація прав дитини, проголошена, Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитини повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Виховання - це планомірний та цілеспрямований вплив на свідомість та поведінку людини з метою формування певних установок, понять, принципів, ціннісних орієнтацій, які забезпечують необхідні умови для її розвитку, підготовки до життя та праці.

Виховання - це постійний, а не разовий процес прищеплювання якихось навичок тому, кого виховують.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей.

Згідно положень статті 166 ч. 2. Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов задоволено в повному обсязі, доказами по справі підтверджено, що позивач за подачу даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень, тому вищезазначені витрати слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 141, 150, 160, 164, 166, ст.ст. 76, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України ст.1-3, п.1 ст.18, п.1-2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.51 Конституції України, суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

понесені останньою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський