У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 подання Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про затвердження мирової угоди,-

В С Т А Н О В И В :

16.02.2017 року головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду з поданням про затвердження мирової угоди укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, мотивуючи тим, що на примусовому виконанні у Білоцерківському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває зведене виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 боргу в сумі 1 571 297,85 грн. 21.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/357/4567/15 від 02.12.2015 року, який виданий Білоцерківським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1 000 000,00 грн. У наданий строк, для добровільного виконання, рішення боржником не було виконано. Також, 10.06.2016 року державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень по виконанню виконавчого листа №2/357/46/16 від 31.05.2016 року, які видані Білоцерківським міськрайонним судом. ОСОБА_1 18.08.2016 року звернувся до виконавчої служби із заявою з проханням про передачу до Білоцерківського міськрайонного суду клопотання про затвердження мирової угоди від 01.08.2016 року на стадії виконання зазначеного виконавчого документа та закриття виконавчого провадження, державний виконавець просить винести ухвалу, якою затвердити мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.02.2017 року вказане подання було розподілено на суддю Жарікову О.В. та розпорядженням № 413 від 16.03.2017 року було призначено повторний авторозподіл справи в звязку з тим, що у судді 23.02.2017 року закінчились повноваження внаслідок відставки.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.03.2017 року вказане подання було розподілено на суддю Протасову О.М. та розпорядженням № 418 від 19.01.2018 року було призначено повторний авторозподіл справи в звязку з тим, що у судді 21.12.2017 року закінчились повноваження внаслідок звільнення за власним бажанням.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.01.2018 року вказане подання було розподілено на суддю Бондаренко О.В. та прийнято до провадження із призначенням судового засідання на 31 січня 2018 року о 16:00 год.

Представник Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, до суду подано заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника відділу та у вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Сторони виконавчого провадження ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про дату,час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, згідно довіреності у справі, подання не підтримав та просив відмовити у затвердженні мирової угоди, оскільки внаслідок її затвердження будуть порушені його інтереси та інтереси довірительки.

Суд, заслухавши учасника справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2015 року, яке набрало законної сили 25.11.2015 року, у справі № 357/14860/15-ц, провадження № 2/357/4567/15, за позовом від 13.10.2015 року (а.с. 1, 17-18), було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 1 000 000,00 грн. та 6 090,00 грн. судового збору.

02.12.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі № 357/14860/15-ц, провадження № 2/357/4567/15 ( а.с. 31) та 21.01.2016 року старшим державним виконавцем Ковальчевським А.І. було відкрите виконавче провадження про примусове виконання вищезазначеного рішення, ВП № 49907209 (а.с.36).

В межах ВП № 49907209 державним виконавцем було здійснено дії щодо розшуку майна боржника та встановлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINT, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 3/5 частини у квартирі АДРЕСА_1 та житловий будинок № 127 по вул.. Гризодубової в м. Біла Церква Київської області, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 41,44).

26.01.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 49907209 ( а.с. 43), яка внесена до Державного реєстру обтяжень 07.12.2016 року ( а.с. 45).

18.08.2016 року ОСОБА_1 подав до виконавчої служби заяву щодо передачі мирової угоди для визнання до суду та закриття виконавчого провадження, та додав мирову угоду укладену між ним та ОСОБА_2 ( а.с. 50-52).

З мирової угоди від 01.08.2016 року укладеної між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на стадії виконання вбачається, що вони домовились про наступне: Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2015 року встановлено факт наявності заборгованості боржника ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 за договором позики, розмір якої визначений у резолютивній частині рішення суду. Боржник ОСОБА_2 визнає заборгованість перед стягувачем ОСОБА_1 в розмірі 1 000 000,00 грн. та 6 090,00 гривень судового збору, яка виникла внаслідок невиконання ним договору позики від 08.08.2013 року. Для проведення розрахунку зі Стягувачем та сплати встановленого за рішенням суду боргу Боржник ОСОБА_2 передає у власність, а стягувач ОСОБА_1 приймає у власність: житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями загальною площею 61,7 м2, який розташований: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гризодубової, 127; земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована: Київська область, м. Біла Церква, вул.. Гризодубової, 127; автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINT, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Боржник гарантує, що зазначене в п.п. 1-3. майно буде передане стягувачу в повному обсязі на протязі календарного місяця з дня набрання чинності (визнання судом) цією мировою угодою. Стягувач з дня підписання цієї мирової угоди, не пізніше наступного дня зобовязується подати до Білоцерківського міського відділу ДВС відповідну заяву про передачу мирової угоди на визнання до суду, закінчення виконавчого провадження та зняття всіх арештів та обтяжень з майна Боржника, які були накладені працівниками Білоцерківського міського відділу ДВС для виконання рішення суду. Сторони визнають, що у разі невиконання Боржником свого зобовязання перед Стягувачем щодо передачі майна в повному обсязі до спливу місячного строку Стягувач має право звернутися із позовною заявою до суду про стягнення заборгованості із Боржника в частині грошових коштів, виходячи із суми визначеної п. 1.3. даної мирової угоди. Боржник та Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов'язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї ОСОБА_5 угоди, покладаються на Боржника. Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, погашення якої шляхом передачі майна є предметом цієї ОСОБА_5. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мирової угоди він відмовляється від примусового виконання вказаного Рішення суду, після чого виконавче провадження, відкрите Білоцерківським міським відділом ДВС підлягає закінченню. Стягувач та Боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мировою угодою відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження. Боржник та Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушенні права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій. Сторони даної ОСОБА_5 угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї ОСОБА_5 угоди, підтверджують, що всі викладені умови цієї ОСОБА_5 угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам. Уся інформація, викладена в цін ОСОБА_5 угоді, сприймається Сторонами як повною мірою достовірна. Кожна Сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій ОСОБА_5 угоді. Дана мирова угода передається на затвердження до суду, який знаходиться за місцем виконання Рішення суду (ст. 434 ЦПК України) і набуває чинності після затвердження цієї мирової угоди судом. Дана мирова угода складена у 3-х примірниках, українською мовою, які мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до висновку, що умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, не узгоджуються з вимогами закону та виходять за межі виконання судового рішення, оскільки стосуються правовідносин щодо переходу права власності на нерухоме майно без дотримання передбаченого нормами ЦК України порядку та не пов'язані із порядком стягнення грошових коштів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2015 року, яке набрало законної сили 25.11.2015 року, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 1 000 000,00 грн. та 6 090,00 грн. судового збору, отже предметом спору у даній справі є грошові кошти.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, сторонами у даному виконавчому провадження є стягувач - ОСОБА_1 та боржник - ОСОБА_2, які 01.08.2016 року уклали мирову угоду за умовами якої в рахунок повного погашення заборгованості ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_1 належне йому на праві власності майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями загальною площею 61,7 м2, який розташований: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гризодубової, 127; земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гризодубової, 127; автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINT, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Тобто, предметом мирової угоди є передача нерухомого та рухомого майна, яке належить боржнику, що не є предметом спору та предметом примусового виконання рішення суду.

Отже, судом не може визнаватися мирова угода, умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, оскільки метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору, тобто матеріально - правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просив ухвалити судове рішення.

За таких обставин, суд вважає, що внаслідок визнання судом мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, фактично відбудеться перехід права власності на нерухоме майно, яке не було предметом судового спору.

Набуття права власності на нерухоме майно законодавчо визначене та врегульоване. За загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України).

Перехід права власності на нерухоме майно під час виконавчого провадження урегульоване положеннями Розділу VII Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що мирова угода, укладена між сторонами виконавчого провадження, за умовами якої передбачено перехід права власності на майно, яке не було предметом спору, суперечить закону та порушує економічні інтереси держави, оскільки перехід права власності відбудеться у не передбачений законом спосіб та без сплати відповідних податків, а тому не може бути визнана судом.

Також, судом встановлено, що 31.05.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчі листи у справі № 357/8736/15-ц, провадження № 2/357/46/16 ( а.с. 32-35), щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.01.2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 467961,54 грн. і судових витрат в розмірі 1827,00 грн. та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 93 592,31 грн. і судових витрат в розмірі 1827,00 грн.

10.06.2016 року державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо виконання рішення суду у справі № 357/8736/15-ц, провадження № 2/357/46/16 ( а.с. 37-40), в межах яких було встановлено, що 08.09.2015 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в порядку забезпечення позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, про стягнення боргу, було накладено арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINT, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2 та ухвалою суду від 14.07.2015 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гризодубової, 127, та зареєстрований за боржником.

Отже, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають першочергове право на відшкодування коштів за рішенням суду, шляхом реалізації зазначеного майна боржника у визначеному Законом України «Про виконавче провадження» порядку, у випадку відсутності у боржника коштів, тому укладена 01.08.2016 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 морова угода порушує права ОСОБА_3 та ОСОБА_4, отже не може бути затверджена судом.

Також, з матеріалів справи ( а.с.47) вбачається, що 28.11.2016 року було винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень щодо виконання рішення суду у справі № 357/14860/15-ц, провадження № 2/357/4567/15 та у справі № 357/8736/15-ц, провадження № 2/357/46/16, з присвоєнням номеру виконавчого провадження: 53075822, за яким є боржником ОСОБА_2, таким чином, мирова угода може бути укладена між усіма сторонами виконавчого провадження, не порушувати права інших осіб та інтересів держави, та відповідати вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст.434 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 207, 353, 434 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні мирової угоди від 01.08.2016 року укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, у процесі виконання рішення у справі № 357/14860/15-ц, провадження № 2/357/4567/15.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя ОСОБА_6