Справа № 6-5019/11 Провадження № 22-ц/795/71/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Скрипка А. А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

за участі: представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Ченцової С.М. від 03 жовтня 2017 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія про заміну сторони виконавчого провадження, - заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство Альфа-Банк, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме, товариство просило стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ Альфа-Банк замінити на ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія (а.с.33-34). Вимоги даної заяви мотивовано тим, що Новозаводським районним судом м.Чернігова 29.12.2011 року винесено ухвалу по справі №6-5019/11 про видачу ПАТ Альфа-Банк виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованості за кредитним договором. Доводи заяви про заміну сторони виконавчого провадження вказують, що 26.09.2016 року між ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія та ПАТ Альфа-Банк укладено договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №SME0018411 перейшло до ТОВ Фінансова компаня Довіра та Гарантія.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03.10.2017 року задоволено заяву ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія про заміну сторони виконавчого провадження. Судом замінено стягувача ПАТ Альфа-Банк на ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія у справі №6-5019/11 (а.с.64-66).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 03.10.2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права, при цьому висновки суду не відповідають обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження, при цьому суд першої інстанції не зясував, чи було відкрито виконавче провадження, і на якій стадії воно перебуває. Доводи апеляційної скарги стверджують, що виконавчий лист, який було видано 29.09.2011 року, мав термін предявлення три роки, і вказана обставина не була прийнята до уваги судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті. Також ОСОБА_2 зазначає про те, що суду першої інстанції не було представлено доказів відносно того, що боржників було повідомлено про укладення договору факторингу між ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія та ПАТ Альфа-Банк, і переходу права вимоги до ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у звязку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду представник ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія, представник ПАТ Альфа - Банк, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.122,124,129,130,131, 133,136), не зявились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 375 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 03.10.2017 року, - залишенню без змін, виходячи із наступного.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 03.10.2008 року між ПАТ Альфа-Банк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №SME0018411 (а.с.12-13). 06.10.2008 року ПАТ Альфа-Банк було укладено договори поруки: №SME0018411/1 - із ОСОБА_4, №SME0018411/2 - із ОСОБА_5 (а.с.13 зворот-15).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації Всеукраїнський фінансовий союз від 15.02.2010 року по справі №126-11/21/10 задоволено позовні вимоги ПАТ Альфа- Банк про стягнення заборгованості за кредитним договором, та стягнуто солідарно із ОСОБА_2В, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ Альфа-Банк: 51 453 грн. 12 коп. - заборгованості за кредитним договором, 3 060 грн. 49 коп. - заборгованості по процентах, 3 982 грн. 89 коп. - пені, а також витрати по сплаті третейського збору у розмірі 10 грн. (а.с.10-11).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29.12.2011 року задоволено заяву ПАТ Альфа-Банк про видачу виконавчого документа. Видано ПАТ Альфа-Банк виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації Всеукраїнський фінансовий союз від 15.02.2010 року у третейській справі № 126-11/21/10 Третейського суду про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованості за кредитним договором у сумі: за кредитом - 51 453 грн. 12 коп., по відсотках - 3 060 грн. 49 коп., пеня - 3 982 грн. 89 коп., та судових витрат - третейського збору у сумі 10 грн. (а.с.31).

Як вбачається із запису довідкового листа до вказаної справи, 02.03.12. Виконавчий лист, третейську справу отримано.

26.09.2016 року між ПАТ Альфа-Банк та ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія було укладено договір факторингу №2016-3АБ/ДГ, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитами, в тому числі і щодо боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № SME0018411 перейшло до ТОВ ФК Довіра та гарантія (а.с.40-42,43,44).

06.06.2017 року ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.33-34).

Задовольняючи заяву ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія про заміну сторони виконавчого провадження, та, відповідно, провівши заміну стягувача ПАТ Альфа-Банк на ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія у справі №6-5019/11, суд першої інстанції з врахуванням фактичних обставин справи та норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вказаного висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до приписів ч.5 статті 15 Закону України Про виконавче провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до ч.1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України), може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини, зміна осіб у окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Приймаючи до уваги положення статей: 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України Про виконавче провадження, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За даних обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512,514 ЦК України, статті 15 Закону України Про виконавче провадження.

Заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого задоволення судом першої інстанції заяви товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія про заміну сторони виконавчого провадження, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що судом першої інстанції не було досліджено питання щодо наявності відповідного виконавчого провадження. Необхідно зазначити, що вказане питання було предметом дослідження апеляційного суду в ході розгляду даної справи. Як вбачається із запису довідкового листа до вказаної справи, 02.03.12. Виконавчий лист, третейську справу отримано. В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 представлено довідку від 19.02.2018 року №10178 Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.138), про те, що виконавчий лист, виданий Новозаводським районним судом м.Чернігова від 29.12.2011року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТАльфа-Банк у розмірі 58 476 грн. 50 коп. на виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області не перебуває і не надходив. Згідно повідомлення від 22.02.2018 року №2470 на запит апеляційного суду Чернігівської області Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.145), відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусове виконання 11.07.2012 року надійшов виконавчий лист №6-5019/11 від 20.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Альфа- Банк боргу в сумі 58 506 грн. 50 коп. Державним виконавцем 11.07.2012 року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, відповідно до п.4 статті 26 Закону України Про виконавче провадження (чинної редакції на час прийняття рішення). Оригінал виконавчого документа та копію постанови направлено на адресу ПАТ Альфа-Банк для усунення виявлених недоліків. Станом на 22.02.2018 року виконавчий лист №6-5019/11 від 20.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ Альфа - Банк повторно на примусове виконання не надходив.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки приймаючи до уваги фактичні обставини справи, а також положення статті 24 Закону України Про виконавче провадження, яка регламентує поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, у разі пропуску строку для повторного предявлення виконавчого документа до виконання, новий стягувач (правонаступник кредитора) має право звернутися із заявою про поновлення цього строку, при цьому, розгляд його заяви та прийняття виконавчого документа можливе лише після заміни сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суду першої інстанції не було представлено доказів відносно того, що боржників було повідомлено про укладення договору факторингу між ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія та ПАТ Альфа-Банк, і переходу права вимоги до ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія. На думку апеляційного суду, вказані твердження апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки відповідно до положень статті 516 ЦК України, яка регламентує порядок заміни кредитора у зобовязанні, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо божник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Виходячи із правового аналізу вказаної норми права, у разі, якщо божник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Таким чином, чинне законодавство, яке регламентує спірні правовідносини, не визначає неповідомлення боржника у письмовому вигляді про заміну кредитора у зобовязанні, як підставу для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони, а саме, стягувача, у виконавчому провадженні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та її невідповідності нормам матеріального права, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Оскільки підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до ч.1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України), може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором, або законом. Заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом статті 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема, п.1, п.2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи із виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

В даному випадку, товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія, отримавши право вимоги заборгованості за кредитним договором №SME0018411, укладеним між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством Альфа-Банк, відповідно до умов договору факторингу (а.с.40-44), звернулось до Новозаводського районного суду м.Чернігова із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме, стягувача.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд на підставі приписів статті 375 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 03.10.2017 року, - залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 27.02.2018 року.

Головуючий:Судді: