Справа № 361/4526/17 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/463/18 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 49 31.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей до їх повноліття,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що у період з 12 серпня 2006 року по 28 жовтня 2014 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2015 році позивач зверталася до суду із позовом про стягнення аліментів, під час розгляду справи по суті між сторонами було досягнуто домовленість щодо систематичної сплати аліментів у зв'язку з чим, позовна заява залишена без розгляду. У період з липня 2015 року по липень 2017 року ОСОБА_2 свого обов'язку не виконував, розмір аліментів за минулий час складає - 250 000 грн. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Просила стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі - 5 000 грн. 00 коп. й аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі - 5 000 грн. 00 коп., починаючи з 29 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей за період з липня 2015 року по липень 2017 року включно у розмірі - 250 000 грн. 00 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, а саме по - 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. на місяць до досягнення цією дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі, а саме по - 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. на місяць до досягнення цією дитиною повноліття.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що з 12 серпня 2006 року до 28 жовтня

2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

У 2011 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінили прізвище на ОСОБА_3. (а.с. 5)

Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2.

21 січня 2016 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами, що діти залишились проживати разом з матір»ю (а.с. 11).

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2015 року вказану позовну заяву залишено без розгляду.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу врахував стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, проте рішення суду підлягає зміні в частині розміру стягнення аліментів, оскільки такі висновки зроблені без врахування вимог ст. ч.2. 182 СК України, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а саме: резолютивну частину рішення необхідно доповнити, зазначивши в другому та третьому абзаці після слів: 1200 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Ураховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установивши, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що ОСОБА_3 до звернення до суду з даним позовом вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий час.

Позивачем у порядку статті 81 ЦПК України не доведено, можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому розмірі.

Посилання апелянта на те, що при призначені аліментів судом не враховано навність у позивача малолітньої дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_11 безпідставні.

Визначаючи розмір аліментів суд, врахував обставини, щопередбачені ст.182 СК України, врахував потреби дитини, можливості матері, батька, загальний матеріальний стан відповідача, наявність у позивача на утриманні малолітньої доньки від іншого шлюбу не є підставою для стягнення аліментів убільшому розмірі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду в частині розміру стягнутих аліментів, а сама позивач не обґрунтовує необхідності стягнення із відповідача аліментів саме в заявленому нею розмірі, окрім фактичного рівня цін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, разом з тим, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а саме: резолютивну частину рішення необхідно доповнити, зазначивши в другому та третьому абзаці після слів: 1200 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2017 року змінити. Доповнити резолютивну частину рішення, зазначивши в другому та третьому абзаці після слів: 1200 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: