АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 лютого 2018 року

м.Харків

справа № 643/831/17 (2-з/643/2/18)

провадження № 22-ц/790/1820/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

Головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року , постановлену суддею - ОСОБА_6. в залі суду в м.Харкові,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 30 січня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 № 8 від 20 жовтня 2017 року про забезпечення доказів відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити його заяву про забезпечення доказів № 8 від 20 жовтня 2017 року в повному обсязі, зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., винести окрему ухвалу та направити до Вищої Ради Правосуддя України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з метою проведення службової перевірки відносно судді ОСОБА_6., зобов'язати суддю ОСОБА_6. розглянути заяви про забезпечення доказів - які станом на 07 лютого 2018 року не розглянуті, відповідно до вимог ст. 186 СК України, посилаючись на ті обставини, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Зазначає, що суддя ОСОБА_6. продовжує цинічно порушувати норми процесуального та матеріального права, судові повістки про розгляд його заяв про забезпечення доказів навмисно надсилаються йому невчасно, а після судових засідань, позбавляє права на справедливий суд та доступу до правосуддя.

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явилися.

ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 136-137).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі (зворотній бік а.с. 122).

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив із того, що за вимогою відповідача ухвалою суду від 29 січня 2018 року уже були витребувані копії фінансових документів у підтвердження факту оплати ОСОБА_2 наданих послуг з секції карате, яку відвідує ОСОБА_1, копії журналів відвідування та копії документів, які були підставою для його зарахування до секції та підстав для повторного забезпечення цих доказів суд не вбачає. Крім того, позивач в заяві не зазначив повне ім'я свідків, адресу їх проживання або місце роботи, у зв'язку з чим викликати їх не можливо.

Позивач також не зазначив які саме докази просить забезпечити з Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради . Відомості щодо перевірки неправомірних дій заступника служби у справах дітей Московського району ОСОБА_4 не стосуються предмету доказування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що в провадженні Московського районного суду м.Харкова від 23 січня 2017 року перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину (а.с. 1- 3).

ОСОБА_1 20 жовтня 2017 року подав до суду заяву № 8 про забезпечення доказів (а.с. 12- 18).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 2 і 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1,2,4 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Суд відмовляючи ОСОБА_1 в забезпеченні доказів щодо понесених позивачем витрат на оплату секції карате, яку відвідує неповнолітній ОСОБА_5 зазначив, що судом ухвалу було постановлено 29 січня 2018 року щодо зобов'язання директора Харківської гімназії № 55 надати зазначені відомості суду.

На ухвалу суду першої інстанції була надана відповідь.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що повторне забезпечення цих доказів є недоцільним.

Що стосується відмови ОСОБА_1 в забезпеченні доказів шляхом виклику у судове засідання свідків, то в зазначеній частині заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів не містить вимог, передбачених статтею 91 ЦПК України, не зазначені обставини, які вони повинні підтвердити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що зазначене клопотання є передчасним і погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні забезпечення цих доказів.

Не вбачає колегія суддів правових підстав щодо скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у забезпеченні доказів шляхом витребування з Управління служб в справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради матеріалів перевірки за його зверненням від 04 травня 2017 року, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вищевказані докази не стосуються предмету позову.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував всі обставини по справі, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, були предметом розгляду суду першої інстанції та їм надана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла до висновку, що правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про зобов'язання позивача внести на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 30 000,00 грн., спрямовані на відшкодування витрат відповідача на отримання правової допомоги у випадку відмови у задоволенні позову, то відповідно до ст.ст. 134, 135 ЦПК України це компетенція суду першої інстанції. ОСОБА_1 не позбавлений можливості заявити зазначене клопотання в суді першої інстанції.

Не вбачає колегія суддів правових підстав для задоволення доводів апеляційної скарги щодо ухвалення окремої ухвали відносно судді ОСОБА_6. оскільки при розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів не встановлено порушення суддею норм матеріального та процесуального права, які є підставою відповідно до ст. ст. 262, 385 ЦПК України для постановлення окремої ухвали.

Доводи заявника про те, що він має обґрунтовані підстави для недовіри судді ОСОБА_6., підлягають розгляду судом першої інстанції згідно глави 3 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 3 частини 1 статті 389 ЦПК України.

Повний текс постанови складено 28 лютого 2018 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

О.В. Маміна