Справа № 467/526/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Догарєвої І.О., при секретарі Фесенко К.В. під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання осіб такими, що втратили право користування нерухомим майном, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання осіб такими, що втратили право користування нерухомим майном. Після збільшення обсягу позовних вимог за клопотанням представника позивача ухвалою від 29 листопада 2017 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучені ОСОБА_3, ОСОБА_4. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» 20 травня 2008 року укладено кредитний договір №0, в забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки від 20 травня 2008 року, відповідно до якого в іпотеку передано належне іпотекодавцю нерухоме майно: житловий будинок та земельна ділянка площею 0,1461 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовані за адресою: Миколаївська обл. Арбузинський район, смт. Костянтинівка, вул. 93 Стрілецької дивізії, буд. 41. 11 червня 2012 року АКІБ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» за договором факторингу №4 та за Договором про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до позичальника та іпотекодавця за вказаними вище договорами. Позивач вказує, що 26 січня 2016 року набув у порядку, визначеному ст.37 ЗУ «Про іпотеку» право власності на житловий будинок розташований за адресою: Миколаївська обл. Арбузинський район, смт. Костянтинівка, вул. 93 Стрілецької дивізії, буд. 41. Проте на даний час у вказаному житловому будинку проживають відповідачі, що порушує права позивача як його власника, тому позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та просить усунути перешкоди в користуванні своїм майном шляхом надання ТОВ «Кей Колект» постійного безперешкодного доступу до житлового будинку, визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Миколаївська обл. Арбузинський район, смт. Костянтинівка, вул. 93 Стрілецької дивізії, буд. 41.

Представник позивача в судове засідання не зявився повторно, від нього надійшли заяви про відкладення судового розгляду справи в звязку з викликом представника позивача до суду в іншій справі. Заяв про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду не надходило.

Відповідачі в судове засідання також не зявилися, відтак, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним залишити без розгляду дану позовну заяву з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні положення має п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, згідно якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов'язки.

В судові засідання, призначені на 15 січня 2018 року та 01 лютого 2018 року позивач явку свого представника не забезпечив. Від представника позивача ОСОБА_5 надійшли заяви про відкладення судового розгляду справи у вказані дати в звязку з викликом його до суду в іншій справі. Доказів такого виклику, а також участі в іншій справі представника позивача суду не надано.

Провадження у справі відкрите 06 червня 2017 року. В судові засідання представник позивача неодноразово не зявлявся, направляючи до суду аналогічні заяви про відкладення судового розгляду справи в звязку з викликом його до суду в іншій справі, не надаючи відповідних доказів. Справа перебуває на розгляді в суді значний час, проте єдине судове засідання за участю представника позивача відбулося 29 листопада 2017 року. Ухвалою суду від 21 грудня 2017 року явку учасників провадження в судове засідання визнано обов"язковою. Таку поведінку позивача суд розцінює як недобросовісне здійснення своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків (ч.1 ст.44 ЦПК України). При цьому, суд враховує, що позивач є юридичною особою, має керівника, штат працівників, в тому числі юристів за фахом, має право та можливість направити до суду представника з відповідними повноваженнями, отже, відсутні підстави для визнання причин неявки в судове засідання представника позивача поважними.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваними учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В свою чергу Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, розяснив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач повторно не з'явившись у судове засідання без поважних причин, не направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, таким чином створюючи перешкоди для розгляду справи судом впродовж розумного строку, суд вважає за можливе залишити позов без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч.3 ст.257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання осіб такими, що втратили право користування нерухомим майном - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївскої області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя І.О.Догарєва