АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/666/18 Головуючий 1 інст. - Цвіра Д.М.
Категорія : договірні
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Кругової С.С., Колтунової А.І.

при секретарі Сізоновій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2012 року (головуючий суддя Цвіра Д.М.), -

в с т а н о в и в:

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2012 року позов задоволено. Визнано дійсним договір купівліпродажу нерухомого майна від 20.04.2012 року, а саме: 5 - кімнатної квартири № 9, загальною площею 197,9 кв.м., що знаходиться в місті Харкові, по вул. Отакара Яроша, будинок № 22, який був укладений між ліквідатором фізичної особипідприємця ОСОБА_3, арбітражним керуючим ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Визнано право власності на 5-кімнатну квартиру № 9, загальною площею 197,9 кв. м., що знаходиться в місті Харкові, по вул. Отакара Яроша, будинок № 22 за ОСОБА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2380 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», як особа, яка не брала участі у справі, проте оскаржуваним рішенням порушуються його права та законні інтереси, просить скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права; вказує, що пятикімнатна квартира № 9, загальною площею 197,9 кв. м., що знаходиться в місті Харкові, по вул. Отакара Яроша, будинок № 22 є предметом іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» за іпотечним договором від 19 серпня 2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_3, тоді як судом першої інстанції цього враховано не було, іпотекодержателя не було залучено до участі у справі, жодних грошових коштів в рахунок погашення заборгованості від реалізації іпотечного майна на рахунки ПАТ «Укрсоцбанк» не надходило. Вказує, що діючим законодавством взагалі не передбачена можливість визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Харківської області від 08 лютого 2012 року по справі № 5023/121/12 ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 (а.с.4).

На виконання вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим ОСОБА_2 20.04.2012 року через Товарну біржу "УУБ" було здійснено продаж майна боржника.

Згідно до Протоколу №1 проведення аукціону, одним із лотів була 5 - кімнатна квартира № 9, загальною площею 197,9 кв.м., що знаходиться в місті Харкові, по вул. Отакара Яроша, будинок № 22, власником якої був ОСОБА_3. Переможцем аукціону став ОСОБА_1, лот придбано за ціною: 238000,00 грн. (а.с.13).

Відповідно до ч. 10 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", продаж майна банкрута оформлюється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

20.04.2012 року між ліквідатором ФОП ОСОБА_3, арбітражним керуючим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідач передав у власність позивача квартиру № 9, загальною площею 197,9 кв.м., що знаходиться в місті Харкові, вул. Отакара Яроша, будинок № 22, а позивач прийняв зазначений обєкт у власність та сплатив відповідачеві погоджену на підставі Протоколу №1 проведення аукціону Товарною біржею "УУБ" від 20.04.2012 року ціну за нього (а.с.15).

Під час підписання спірного Договору сторонами було обумовлено, що до 01.05.2012 року буде вчинено нотаріальне посвідчення цього Договору. Проте, відповідач не з'явився до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору від 20.04.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договором купівлі-продажу від 20 квітня 2012 року визначені всі істотні умови, ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору порушує права позивача оформити право власності на нерухоме майно належним чином.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Згідно із ч.3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним.

Однак, правило ст. 220 ЦК України щодо можливості визнання договору купівлі продажу дійсним не поширюється на договори купівлі продажу, предметом якої є земельна ділянка, єдиний майновий комплекс, житловий будинок (квартира) або інше нерухоме майно, оскільки такий правочин підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Це повязано з тим, що момент вчинення такого правочину, відповідно до положень ст.ст. 210, 640 ЦК України повязується з його державною реєстрацією.

Зазначений договір купівлі продажу квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, державну реєстрацію не пройшов, тому є неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обовязків. Стаття 220 ЦК України не може бути застосована до даних правовідносин з вищенаведених мотивів.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно ухвалив рішення про визнання договору купівлі продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру за позивачем.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 618 грн., сплачений апелянтом при подачі апеляційної скарги.

Керуючись 367, 368, 374, 376, 381, 382,383, 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2012 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 2 618 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_4

Повний текст судового рішення складений 01.02.2018 р.