АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1853/18 Справа № 202/5789/17 Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Попазової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення його позову до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності - задоволено.

Суд наклав арешт, заборонивши у будь-який спосіб відчужувати, в тому числі продавати, обмінювати, дарувати, передавати у заставу (іпотеку), вчиняти інші реєстраційні дії щодо вказаного майна, а саме:

- 3/5 приміщення торгівельно - розважального комплексу, загальною площею 2020,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- плодоовочевої бази загальною площею 2293,1 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_2. Реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 104 /а.с.85-86/.

З такою ухвалою не погодився ОСОБА_2, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права /а.с.94-97.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з норм ст.ст.151-153 ЦПК України, дійшовши висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможна, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточнень, просив в рахунок боргу за договором позики від 01.10.2015 року, яка становить 5 000 000 грн., звернути стягнення на майно боржника та визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/5 приміщення торгівельно - розважального комплексу, загальною площею 2020,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також визнати право власності на плодоовочеву базу загальною площею 2293,1 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2. /а.с.85-86/.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно задоволено у повному обсязі /а.с.29-31/.

Ухвалою цього ж суду від 14.11.2017 року, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2, заочне рішення від 29.09.2017 року було скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку /а.с.68-69/.

З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою про відмову від позову. В обґрунтування вказаної заяви він зазначив, що ніколи не підписував та не подавав до суду позовної заяви, вона подана від його імені невідомою особою, з громадянином ОСОБА_2 він не знайомий та ніяких договорів з ним не укладав, процесуальні наслідки відмови від позову йому відомі /а.с.72/.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 від 17.11.2017 року, в якій він просить вищевказану заяву від 14.11.2017 року вважати нікчемною /а.с.79/.

У подальшому, 21.11.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт, заборонивши у будь-який спосіб відчужувати, в тому числі продавати, обмінювати, дарувати, передавати у заставу (іпотеку), вчиняти інші реєстраційні дії щодо нерухомого майна майна, а саме: 3/5 приміщення торгівельно - розважального комплексу, загальною площею 2020,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та плодоовочевої бази загальною площею 2293,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2. /а.с.81/.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання заяви про забезпечення позову) передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали) про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали) та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" ,- єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Однак, в порушення вищезазначених вимог процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи 22.11.2017 року ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення позову, як накладання арешту на нерухоме майно, не обґрунтував причини застосування заходів забезпечення позову, не вказав на ті обставини, які свідчать про те, що не прийняття зазначених заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції не перевірив та не з'ясував кому належать спірні об'єкти нерухомості.

Так, за інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, з 18.11.2017 року вищевказана нерухомість зареєстрована за ТОВ «Інвестмент», яке не є учасником справи /а.с.98-101/.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції від 22.11.2017 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена із порушенням норм процесуального права, з ухваленням постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно ч.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на день подання заяви про забезпечення позову) за подання до суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову не було додано квитанції про сплату судового збору й в порушення вимог ч.2 ст.151 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання заяви про забезпечення позову) місцевий суд прийняв таку заяву до розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 320 грн.

Крім того, в силу ч.2 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року - скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 320 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 320 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко