Справа №295/6919/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами і зареєстрований 22.09.2012 року за актовим записом №1491 та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення сином повноліття. При цьому посилається на те, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позов в частині розірвання шлюбу та заперечували щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно працює.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 22.09.2012 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1491. Від шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_5, 14.03.2013 року.

Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться.

Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, працює офіційно на посаді водія автотранспортних засобів в ТОВ «Союз Автомотів» та отримує заробітну плату. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов в частині вимог про розірвання шлюбу, відсутність правових підстав та доказів для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. на утримання однієї дитини, офіційне працевлаштування відповідача, суд вважає можливим задовольнити позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Керуючись ст.ст.110-112, 180, 183 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 22 вересня 2012 року, актовий запис №1491, укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду 05.06.2018 року і до повноліття дитини.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повне судове рішення складено 06.08.2018 року.

Суддя: С.М. Полонець