КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 361/3359/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2585/2018Головуючий у суді першої інстанції - Сердинський В.С. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2018 задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову, подану до пред'явлення позову - накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Ломоносова, 11 (а.с.22-24).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволення заяви. Вказує, що оскаржувана ухвала постановлена суддею одноособово, без судового засідання та без участі секретаря судового засідання, хоча процесуальний закон передбачає розгляд заяви про забезпечення позову судом, тобто в судовому засідання за участю секретаря. Також зазначає, що ухвала ґрунтується на припущеннях, судом не вказано у чому полягає ефективність захисту або поновлення та яких саме порушених прав або інтересів позивача. Крім цього судом не враховано, що переможцем торгів визнано ОСОБА_3 і проведення торгів, як і їх результат не оскаржувались. Більш того, судом накладено арешт на майно без визначення його характеристик та власника майна (а.с.29-35).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.08.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.52,53).

10.09.2018 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив представника ОСОБА_6 на апеляційну скаргу (а.с.58-63).

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 № 297/2018 переведено суддів апеляційного суду міста Києва на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 09.10.2018 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А. (а.с.90).

У зв'язку із зазначеним вищевказана справа ухвалою Київського апеляційного суду від 11.10.2018 прийнята до провадження новоутвореного суду та призначена до розгляду на 07.11.2018 (а.с.91).

В судовому засіданні відповідач та представник відповідачів підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Особа, яка з'явилась в судове засідання в якості представника позивача не була допущена до участі у справі, у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених процесуальних повноважень на представлення інтересів позивача в суді апеляційної інстанції. Позивач про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності позивача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Забезпечуючи позов у виді накладення арешту на нерухоме майно суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з оскаржуваною ухвалою, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2018 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_6 про забезпечення позову, яка, як вбачається з її змісту, подана до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви вказувалося, що право власності на будинок АДРЕСА_1, загальною площею 68,3 кв.м., належало ОСОБА_3 (1/4 частина) та ОСОБА_5 (3/4 частини). ОСОБА_5 є боржником, а ОСОБА_6 стягувачем у виконавчому провадженні № 38100011. Будинок було передано на електронні торги, переможцем яких став ОСОБА_3 і за ним було зареєстроване право власності на будинок, загальною площею 83,3 кв.м., чим порушено право стягувача на звернення стягнення на майно в повному обсязі. Так, державним виконавцем було підготовлено пакет документів на лот - ? будинку, загальною площею 68,3 кв.м. Переможець торгів витлумачив це таким чином, що 68,3 кв.м. це і є ? частин будинку. Від державного виконавця переможець торгів отримав акт про проведені електронні торги щодо ? частин будинку, загальною площею 83,3 кв.м. Процесуальну помилку було виправлено державним виконавцем окремою постановою, проте переможець торгів приховав це від нотаріуса. Боржником оскаржувалась постанова державного виконавця про виправлення процесуальної помилки, проте судом у задоволенні скарги було відмовлено. Наразі відсутні достовірні відомості про площу будинку (боржником вказується 114, кв.м., за даними БТІ 85,3 кв.м., в реєстрі прав власників 68,3 кв.м.). Отже, звернення стягнення на майно відбулося не в повному обсязі, чим порушено право стягувача, який, після подання даної заяви мав намір звернутися до суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації на житловий будинок та земельну ділянку.

Оскаржуваною ухвалою заяву задоволено. При цьому, на час постановлення ухвали суд вказав, що у червні 2018 року ОСОБА_6 пред'явила позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації на житловий будинок та земельну ділянку.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частина 3 вказаної статті закріплює, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із частино 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення позову якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, вирішуючи питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно слід пересвідчитись чи дійсно це майно належить відповідачу, з метою недопущення порушень прав власності інших осіб.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на майно без зазначення власника цього майна. Суд задовольняючи заяву також в ухвалі наклав арешт на будинок та земельну ділянку, не зазначивши їх власника, а також не перевіривши чи відповідає вид забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку позивачем заявлено вимоги немайнового характеру (скасування державної реєстрації на житловий будинок та земельну ділянку), які не пов'язані з правом власності на нерухоме майно. При цьому, слід наголосити, що навіть у випадку задоволення таких вимог і набрання судовим рішенням законної сили, виконання такого рішення не пов'язане з переходом права власності на нерухоме майно.

Отже, без з'ясування вищеозначеного суд був позбавлений можливості процесуально вірно вирішити питання накладення арешту на майно саме в межах предмета позовних вимог з метою дотримання принципу співмірності заявлених позовних вимог з заходами забезпечення позову.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і вона підлягає задоволенню.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм процесуального права, з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову у задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, подану від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва