УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха клопотання Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду від 12.10.2017 року в частині стягнення держмита з ОСОБА_1,-

встановив:

02.02.2018 року надійшло клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду від 12.10.2017 року в частині стягнення держмита з ОСОБА_1.

Клопотання обґрунтоване тим, що рішенням Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 12 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 21.11.2017 року, по справі № 2-1124/2017 з ОСОБА_1, (Україна, Донецька область, селище Широкине, вулиця Радянська, будинок 41) стягнуто в дохід МО «Місто Псков» державне мито в розмірі 6 272,37 рублів за розгляд справи.

На теперішній час рішення Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 12.10.2017 року боржником не виконано. У зв`язку з вищевикладеним та на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах Псковський міський суд Псковської області просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду від 12.10.2017 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. В силу ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Розглянувши подані документи, суд вважає за можливе постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 12.10.2017 року, яке набрало законної сили 21.11.2017 року, по справі № 2-1124/2017 з ОСОБА_1, (Україна, Донецька область, селище Широкине, вулиця Радянська, будинок 41) стягнуто в дохід Муніципальної освіти «Місто Псков» державне мито в розмірі 6 272,37 російських рублів за розгляд справи.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної країнами-учасницями СНД у м. Мінську 22.01.1993 року, та ратифікована Законом України від 10.11.1994 року.

У відповідності до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Як вбачається із рішення Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 12.10.2017 року, а також довідки вказаного суду, відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Рішення Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 12.10.2017 року набрало законної сили 21.11.2017 року, що підтверджується довідкою Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації. Це рішення в частині стягнення державного мита ОСОБА_1 не виконувалося на території Російської Федерації, що підтверджується довідкою Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст. 468 ЦПК України, не встановлено.

Згідно із ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З урахуванням того, що Національним банком України встановлено офіційний курс російського рубля до української гривні станом на 28.02.2018 року за 10 російських рублів 4,8406 грн., з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума в розмірі 3036,45 грн.: 6 272,37 російських рублів х 0,4841 = 3036,45 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 354, 462-468 ЦПК України, суд,-

постановив:

Клопотання Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 12 жовтня 2017 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Псковського міського суду Псковської області Російської Федерації від 12 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 21.11.2017 року, по справі № 2-1124/2017 в частині стягнення з ОСОБА_1, (Україна, Донецька область, селище Широкине, вулиця Радянська, будинок 41) в дохід Муніципальної освіти «Місто Псков» державне мито в розмірі 6 272,37 (шість тисяча двісті сімдесят два) російських рублів 37 (тридцять сім) копійок, що за офіційним курсом Національного банку України становить 3036,45 (три тисячі тридцять шість) гривень 45 (сорок пять) копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області в пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.І.Мохов