АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1451/18 Справа № 185/6990/17 Головуючий у 1 й інстанції - Гаврилов В. А. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Хоменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредобанк»

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2017 року про забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Павлоградському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області продаж квартири, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, реєстраційний № 1539465, загальна площа 67,7 кв.м., житлова площа 40,7 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2

З такою ухвалою не погодилось ПАТ «Кредобанк», звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило її скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що за можливим рішенням суду відповідач ПАТ «Кредобанк» має припинити примусове виконання виконавчого напису, але якщо будуть проведені торги щодо продажу квартири, захист прав позивача буде неможливим, а тому дійшов висновку про заборону Павлоградському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснювати продаж спірної квартири.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможна, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Кредобанк», в якому просив визнати виконавчий напис №546, виданий 22.03.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магирською О. В. про звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, загальна площа 67,7 кв.м., житлова площа 40,7 кв.м., сума боргу 557481,37 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Статтею 152 ЦПК України передбачений перелік видів забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

За змістом п.5,6 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а також зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вказаний перелік заходів забезпечення позову, який передбачає втручання у хід виконавчого провадження, в силу вказаних вимог закону, є вичерпним.

В порушення вищезазначених норм процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи 31.10.2017 року ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення позову, як заборона державній виконавчій службі здійснювати продаж спірної квартири в рамках виконавчого провадження. Місцевий суд не звернув уваги не предмет спору, а тому помилково застосував спосіб забезпечення позову, який передбачає втручання у хід виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції від 22.11.2017 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена із порушенням норм процесуального права, з ухваленням постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Як вбачається з апеляційної скарги, заявник просить стягнути з позивача на свою користь судовий збір у сумі 1600 грн. за подання апеляційної скарги.

Між тим, заявлене клопотання є передчасним, а питання щодо розподілу судових витрат між сторонами має вирішувати суд своїм рішенням за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредобанк» - задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2017 року - скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко