Ухвала

Іменем України

02 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 209/1466/17

провадження № 61-3927 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 вересня 2017 року та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства Кам'янської міської ради «Тепломережі» про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2017 року ОСОБА_4 подав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська позов до комунального підприємства Кам'янської міської ради «Тепломережі» (далі - КП КМР «Тепломережі») про зобов'язання вчинити певні дії.

У липні 2017 року ОСОБА_4 подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме, просив суд зобов'язати відповідача: відключити від централізованого опалення належну ОСОБА_4 квартиру та звільнити її від труб системи опалення шляхом виведення їх назовні; укласти договір про реструктуризацію заборгованості за оплату послуги централізованого опалення в межах строку позовної давності, а також стягнути з відповідача транспортні, канцелярські витрати, які виникнуть у ході розгляду справи, компенсацію 2000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходиться в багатоквартирному будинку з підключенням до системи централізованого опалення.

Протягом останніх років позивач отримував субсидію та оплачував послуги централізованого опалення, проте, постановою Кабінету Міністрів України змінено порядок надання субсидій, у зв'язку з чим, враховуючи наявність у ОСОБА_4 заборгованості за надання вказаної послуги, нарахування йому субсидії припинено.

Не бажаючи сплачувати заборгованість за оплату послуги централізованого опалення за межею строку позовної давності чи укладати договір про її реструктуризацію, оскільки не має відповідних доходів, позивач просив відключити належну йому квартиру від системи централізованого опалення будинку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що позивач має право на відключення від системи центрального опалення виключно за умови дотримання вимог Порядку, зокрема, за наявності згоди всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку на відключення від системи централізованого опалення всього будинку, а також за наявності технічних умов відключення, проте, відповідні згода та технічні умови відключення у позивача відсутні.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року подану позивачем апеляційну скаргу відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції встановив обставини по справі у відповідності до норм права, якими вони регулюються, зазначивши що діючим законодавством чітко визначено процедуру відключення споживача від центрального теплопостачання, яка не була дотримана позивачем, у зв'язку з чим вважав відсутніми підстави для задоволення позовних вимог позивача.

04 січня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення з додержанням вимог ЦПК України.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 в касаційній скарзі зазначає, що норми ЦК України, Правил та Порядку грубо порушують законні права та інтереси окремого власника квартири.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Касаційна скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за нею.

Предметом позовних вимог у даній справі є договірні правовідносини щодо надання послуг з централізованого опалення.

Вказані правовідносини врегульовано, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила), Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів № 151 від 17 лютого 2010 року, Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок).

Постановою Кабінету Міністрів України № 300 від 26 квітня 2017 року внесено зміни до абзацу одинадцятого пункту 14 Положення, у зв'язку з чим для продовження отримання субсидії позивачу необхідно сплатити заборгованість чи укласти договір про реструктуризацію заборгованості за оплату послуги централізованого опалення.

З метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 № 1268 до Порядку було внесено принципові зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків у цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.

Згідно з пунктами 24, 26 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг із централізованого опалення й постачання гарячої води виключено в разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання.

Таке відключення можливе за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів стосовно дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил із питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм із питань складу, порядку розроблення, погодження й затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.1 Порядку рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень в житловому будинку.

З огляду на викладене правильним є висновок суду про те, що можливість відключення від системи централізованого опалення окремих житлових приміщень, зокрема належної ОСОБА_4 квартири, відсутня.

В обґрунтування відмови зобов'язати КП КМР «Телпомережі» укласти з ОСОБА_4 договір про реструктуризацію заборгованості за оплату послуги централізованого опалення суд першої інстанції вказав, що в порушення вимог статей 525, 530 Цивільного кодексу України позивач не здійснював оплату послуг, наданих йому КП КМР «Тепломережі». Заборгованість позивача за період з 01 січня 1996 року по серпень 2017 року становить 22860 грн 16 коп.

15 жовтня 2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська винесено судовий наказ про стягнення з позивача 5265 грн 06 коп. заборгованості за послугу централізованого опалення в межах строку позовної давності, вимоги якого ОСОБА_4 не виконано.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що відсутні підстави для зобов'язання КП КМР «Тепломережі» укласти договір про реструктуризацію заборгованості за оплату послуги централізованого опалення, оскільки відповідач та позивач в порядку, передбаченому ЦК України та Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», не досягли згоди стосовно всіх істотних умов договору.

Стосовно вимоги стягнення транспортних, канцелярських витрат позивача, а також відшкодування 2000 грн моральної шкоди суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що викладені ОСОБА_4 доводи не є підставами для її задоволення.

Правильним є й висновок апеляційного суду про те, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 фактично зводяться до переоцінки доказів по справі та до непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів про можливість відключення належної йому квартири від централізованого опалення, реструктуризації боргу, відшкодування моральної шкоди та вказаних у скарзі витрат.

З огляду на викладене правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга на їх судові рішення є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 вересня 2017 року та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. О. Антоненко

Суддя В. І. Журавель

Суддя В. І. Крат