Справа № 185/9249/17
Провадження № 2/185/790/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2018 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Палюх Т. Д., при секретарі - Андруховій Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Павлоградський районний відділ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про визнання таким, що втратив право користування житлом та зняття з реєстрації місця проживання (реєстрації), -
21.11.2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягала на задоволенні позову.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи не надходило.
Третя особа в судове засідання не зявилася.
Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. ст. 13, 77, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2007, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, р. № 1-4237, позивач ОСОБА_3 набула 2/3 частини квартири, що розташована: АДРЕСА_2. (а.с.9,10).
20.06.2017 за договором купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, р. № 269, позивач ОСОБА_1 набула 1/3 частини квартири, що розташована: АДРЕСА_2. (а.с. 11,12).
Виникнення права відповідача на користування житловим приміщенням та обсяг цих прав залежить від наявних саме у власника майна прав. Із матеріалів справи не вбачається, що відповідач уклав з позивачем як власником житлового приміщення, будь-який договір щодо житлового приміщення чи узгоджував з ним можливість свого проживання в якості тимчасового мешканця. Проте, сама наявність реєстрації відповідача у належному позивачу житловому приміщенні є порушенням права користування, а тому й порушенням права власності позивача.
Відповідно до акту від 13.11.2017, складеного за участю голови правління ОСББ «Дніпровська, 348» встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте не мешкає за вказаною адресою з грудня 2002 року(а.с.15).
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування спірним житловим приміщенням порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі вищевикладеного та ст.ст.316, 317, 337, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.
Суддя Т. Д. Палюх