Номер провадження: 22-ц/785/1096/18
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Черевка П.М.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

01 листопада 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав у банку кредит в іноземній валюті у розмірі 96 000 доларів США з відповідними процентами за користування кредитними коштами розміром 12,50 % річних та з терміном повернення кредитних коштів не пізніше 07.05.2029 року.

Кошти повинні повертатись ануїтентними платежами в розмірі 1080 доларів США 06 числа кожного місяця.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06.05.2008 року між банком та ОСОБА_5 укладено Договір поруки №202114 відповідно до умов якого ОСОБА_5 зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_4 усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору.

Однак, відповідачі не виконують своїх зобов'язань за вказаними договорами, внаслідок чого у них виникла заборгованість, яка станом на 26.10.2016 року становить 90 435, 30 доларів США з яких 83 682,65 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з березня 2016 року - 1 954,80 доларів США, 6 752,65 доларів США - заборгованість по процентам, заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів становить 22 892,19 гривень з яких 4 950,13 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту, 17 942,06 гривень - пеня за прострочення сплати процентів.

В добровільному порядку позичальник та поручитель не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, що стало причиною для звернення до суду з данним позовом.

Справа розглянута за відсутності відповідачів.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ « УкрСиббанк» заборгованість по споживчому кредиту від 06 травня 2008 року в розмірі 90 435,30 доларів США.

Відмовлено ПАТ « УкрСиббанк» у стягнення з ОСОБА_5, як поручителя, заборгованості по споживчому кредиту №0 від 06 травня 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 35 064,18 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином. Тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка в судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 31.01.2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, шо залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Як зазначено у частинах 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В правовій позиції у справі № 6-2056цс15 від 11.11.2015 року Верховний Суд України зазначив, що договір поруки є таким, в якому не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, якщо умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

Таким чином, строк дії поруки, яка встановлена на підставі такого договору, за загальним правилом закінчується через шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі порушенням боржником виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, банк, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, може використати право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

Якщо кредитор змінює на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч.4 ст.559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Пунктом 3.1 Договору поруки №202114 від 06 травня 2008 року встановлено, що даний договір діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за Основним договором (а.с. 14).

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України (ч.2 ст. 1050 ЦК України).

25.08.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» направив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 досудові вимоги про сплату простроченої заборгованості (а.с. 16-19).

Звертаючись з даним позовом 01.11.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» пред'явив вимогу про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, тобто реалізував своє, передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України, право вимоги дострокового погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч.4 ст.559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Виходячи з положень ст.261 ЦК України, з моменту несплати кожного наступного щомісячного платежу розпочинався перебіг позовної давності для пред'явлення вимог про стягнення такого платежу до боржника, та обрахування встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шести місячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки умовами кредитного договору погашення кредиту та процентів має здійснюватись частинами до 06 числа кожного місяця, останній платіж за кредитним договором було здійснено 06 січня 2016 року (а.с. 27), а тому кінцевим терміном для звернення до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_5 є 06 червня 2016 року, однак банк не скористався своїм правом, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 559 ч.4 ЦК України суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення кредитної заборгованості лише з боржника ОСОБА_4.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам та постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 31 січня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

П.М.Черевко

Р.Д.Громік