Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2018 Справа №607/8217/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 предявив до суду позов до відповідачів ПАТ Страхова компанія Еталон, ОСОБА_3, в якому просить стягнути із відповідачів ПАТ Страхова компанія Еталон та ОСОБА_3 матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 22050 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 серпня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Sens, № кузову Y6DT350, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та транспортного засобу Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1. Внаслідок вказаного ДТП обидва транспортні засоби одержали пошкодження. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року по справі №607/9727/16-ц було встановлено вину ОСОБА_3 в даній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи за вх. № 9626/16 від 22 серпня 2016 року було зареєстровано в ПАТ СК «Країна» так як на момент оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду водій транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Sens, № кузову Y6DT350, державний реєстраційний №ВО 5081 ВІ, ОСОБА_3 предявив поліс ПАТ СК «Країна» №АК/0140201 від 25 липня 2016 року, строк дії якого з 25 липня 2016 року по 24 травня 2017 року укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «СК «Країна». На звернення ОСОБА_1 до ПАТ СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування на яку отримав відповідь, якою відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки Відповідно до ОСОБА_5 за вх. № 13596/16 від 10 жовтня 2016 року від ПрАТ «СК «Еталон» (у відповідь на Запит ПАТ «СК «Країна» за вих. № ,9784 16 від 27 вересня 2016 року) та Централізованої бази даних МТСБУ, транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo Sens, № кузову Y6DT350, на момент скоєння ДТП було забезпечено в ПрАТ «СК «Еталон» Полісом № АЕ/5346760 зі строком дії з 28 серпня 2015 року по 27 серпня 2016 року, тобто який було укладено раніше, ніж Поліс № АК/0140201. Оскільки страхувальник при укладанні Полісу не повідомив ПАТ «СК «Країна» про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo Sens, №кузову Y6DT350, вже застраховано, поліс є нікчемним (недійсним). 04 листопада 2016 року та 07 березня 2017 року він (ОСОБА_1 М.) звертався до ПрАТ «Еталон», щодо надання інформації, чи дійсно був укладений поліс №АЕ/5346760 і чи можливо отримати страхове відшкодування внаслідок ДТП транспортних засобів ЗАЗ-Daewoo Sens державний реєстраційний № НОМЕР_1 та Nissan Primastar, державний реєстраційний № НОМЕР_2. Станом на день подання позову жодної інформації від відповідача ОСОБА_6 «Еталон» на його (ОСОБА_1М.) адресу так і не надійшло. Загальна вартість робіт по відновленню транспортного засобу Nissan Primastar, державний реєстраційний № НОМЕР_2 склала 22050 гривень. З цих підстав вважає, що «Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія Еталон» повинна відшкодувати вартість матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах страхового відшкодування, а залишок непокритих страхової компанією матеріальних збитків повинен відшкодувати ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак, його представник адвокат ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

У відповідності із вказаною постановою суду, 19 серпня 2016 року о 10 годині 15 хвилин громадянин ОСОБА_3 в м. Тернополі по вул. Коновальця, керував транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO SENS», номерний знак НОМЕР_3, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою технічного приладу «Drager Alkotest 6810», ARAM-2250 результат якого 3.06 проміле алкоголю. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Крім того, 19 серпня 2016 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_3 в м. Тернополі по вул. Коновальця, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO SENS», номерний знак НОМЕР_1 був не уважний, що призвело до порушення ПДР України, а саме, - не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Primastar», номерний знак НОМЕР_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.

Як убачається із відповіді публічного акціонерного товариства Страхова компанія Країна наданої 02 листопада 2016 року за №11069 на звернення ОСОБА_1 за Договором (Полісом) строк дії з якого з 25 липня 2016 року по 24 травня 2017 року ПАТ СК Країна було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo Sens, номер кузову Y6DT350, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до листа за №13596/16 від10 жовтня 2016 року від ПрАТ СКЕталон та централізованої бази даних МТСБУ, транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo Sens, номер кузову Y6DT350, на момент скоєння ДТП було забезпечено в ПрАТ СКЕталон полісом №АЕ/5346760 зі строком дії з 28 серпня 2015 року по 27 серпня 2016 року, тобто який було укладено раніше, ніж Поліс №АК/0140201. Таким чином, оскільки страхувальник при укладанні Полісу не повідомив ПАТ СК Країна про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo Sens, номер кузову Y6DT350, вже застраховано, поліс є нікчемним (недійсним).

Судом установлено, що транспортний засіб Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1

Згідно рахунку на оплату №60 від 12 травня 2017 року виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 вартість робіт із ремонту транспортного засобу становить 11000 гривень.

Також, позивач за власні кошти придбавав запчастини для ремонту пошкодженого автомобіля Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2 на суму 11050 гривень що стверджується рахунком №323 від 12 травня 2017 року виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

За змістом ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до вказаного закону, метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом п. 1.4. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

Відповідно до ст. 11 Закону Страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( z0691-10), яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно з ч. 17.3. ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Як убачається із долученої до матеріалів справи відповіді публічного акціонерного товариства Страхова компанія Країна наданої 02 листопада 2016 року за №11069 на звернення ОСОБА_1 за Договором (Полісом) строк дії з якого з 25 липня 2016 року по 24 травня 2017 року ПАТ СК Країна було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo Sens, номер кузову Y6DT350, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до листа за №13596/16 від10 жовтня 2016 року від ПрАТ СКЕталон та централізованої бази даних МТСБУ, транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo Sens, номер кузову Y6DT350, на момент скоєння ДТП було забезпечено в ПрАТ СКЕталон полісом №АЕ/5346760 зі строком дії з 28 серпня 2015 року по 27 серпня 2016 року, тобто який було укладено раніше, ніж Поліс №АК/0140201. Таким чином, оскільки страхувальник при укладанні Полісу не повідомив ПАТ СК Країна про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo Sens, номер кузову Y6DT350, вже застраховано, поліс є нікчемним (недійсним). Тобто цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Sens, номер кузову Y6DT350, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_3 станом на 19 серпня 2016 року була забезпечена одночасно двома договорами обовязкового страхування, а саме полісом ПАТ «СК«Країна» АК/0140201 від 25 липня 2016 року, строк дії якого з 25 липня 2016 року по 24 травня 2017 року та ПрАТ СКЕталон полісом №АЕ/5346760 зі строком дії з 28 серпня 2015 року по 27 серпня 2016 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується.

Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним (ч. 2 ст. 989 ЦК України).

Згідно вимог ст. 35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Судом установлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Sens, № кузову Y6DT350, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_3 та транспортного засобу Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, внаслідок якої транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень відбулася 19 серпня 2016 року, однак, як увбачається із матеріалів цивільної справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК Еталон із письмовим проханням про можливість виплати йому або відмову у виплаті страхового відшкодування лише 04 січня 2017 року, долучивши до вказаного письмового повідомлення копію листа ПАТ СК Країна від 02 листопада 2016 року за №11069 та копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року.

Вказане письмове звернення не відповідає вимогам ст. 35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також до нього не долучено передбачених вказаною статтею Закону необхідних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до розяснень, що містить п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

З огляду на викладене вище, тягар цивільної відповідальності несе особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом установлено, що саме з вини відповідача ОСОБА_3 19 серпня 2016 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої власнику автомобіля марки Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 заподіяно маайнову шкоду в розмірі 22050 гривень, а тому вказана шкода підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_3 в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення із приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд зазначає наступне.

У відповідності до висновку Верховного Суду України, що викладений постанові від 20 січня 2016 року по справі №6-2808цс15 завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Отже, законодавство передбачає альтернативу вибору способу захисту свого порушеного права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність.

Натомість, позивач ОСОБА_9 предявив вимогу про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22050 гривень одночасно до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон та ОСОБА_3.

Чинне законодавство не передбачає можливості солідарного стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди одночасно із страховика та особи, яка завдала вказану шкоду.

Станом на день розгляду справи, майнова шкода у розмірі 22050 гривень завдана позивачу ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 19 серпня 2016 року не відшкодована, відтак, у відповідача ОСОБА_3 який визнаний винуватим у вказаній дорожньо-транспортній пригоді не припинилося зобовязання щодо виплати позивачу завданої шкоди.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про відсутність визначених законом підстав для стягнення із відповідача приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вказані обставини позивачем не підтверджено належними та допустимим доказами.

Разом із цим, суд зазначає, якщо особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що матеріальна шкода у розмірі 22050 гривень, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належному позивачу ОСОБА_1 транспортному засобу Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2 підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_3 В частині стягнення вказаної матеріальної шкоди із відповідача приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон слід відмовити, у звязку із недоведеністю заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141 , 259, 263, 265, 268, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) 22050 (двадцять дві тисячі пятдесят гривень) майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В частині стягнення із приватного акціонерного товариства Страхова компанія Еталон на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 22050 (двадцять дві тисячі пятдесят гривень), завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_5