РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 10900 грн., посилаючись на те, що відповідач 2 вересня 2015 року позичила у нього 14400 грн., зобов»язуючись повернути їх до 2 вересня 2017 року. Однак, до цього часу борг повернуто лише в сумі 3500 грн.

В судове засідання представник позивача не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 2 вересня 2015 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 14400 грн., які відповідач зобов'язувалась повернути до 2 вересня 2017 року. Однак, до цього часу борг повернуто лише в сумі 3500 грн.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 282 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047, 1049 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 10900 грн. та судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

30.01.2018