Справа № 661/3347/17
Провадження № 2/661/104/18
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Матвєєвої Н.В.
за участю секретаря судового засідання Ярошенко І.В., Лазор В.М.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійські вісті +» про захист права на недоторканність ділової репутації, честі, гідності громадського діяча та відшкодування завданої моральної шкоди за наклеп,
Скориставшись запрошенням, вона взяла слово і нагадала, що громада м. Нова Каховка вже створена і зареєстрована в 2002 році та продемонструвала присутнім Статут Громади, фотокопію якого вручила ОСОБА_9. Також вона звернула увагу на законодавчі акти, якими слід керуватися при впровадженні реформ, державотворення тощо : ОСОБА_13 України, ЗУ «Про місцеве самоврядування», «Про громадські обєднання», Статут територіальної громади м. Нова Каховка. Вона зачитувала тези, а учасники зборів їх коментували. Від початку зборів був зареєстрований та записував звук на диктофон і вів фотозйомку журналіст ОСОБА_2. Відповідач умисно не вказав у репортажі, що вона як «організатор», в організації документів на підпис уряду та у самому процесі збирання підписів і відправлення за адресою участі не брала, а покинула зазначений захід. Також автор Репортажу приховав той факт, що просвітницька робота проведена нею була запорукою того, що підписані петиції так і не були направлені Президенту України. Надважливішим фактором ризику, що спричинив Репортаж інформація обовязково потрапляє у поле зору спеціальних служб і інших держав, які слідкують за настроями та тенденціями серед населення і активістів. Тому вона занепокоєна таким ходом подій та усвідомлюючи загрозу непередбачуваних наслідків такої політичної провокації, що несла небезпеку державі та громаді почала вживати заходів. 09.02.2017 року вона направила заяву у формі електронного звернення до Департаменту кіберполіції Національної поліції України. Також 17.02.2017 року на доступних їй ресурсах, соціальних спільнотах "Фейсбук" в групах «патріоти ОСОБА_3 ОСОБА_4» та «ОСОБА_14 ОСОБА_3 ОСОБА_4» розмістила публічне звернення до журналіста ОСОБА_2 та його керівників з вимогою надати пояснення громаді та навести лад в інформаційному просторі. Після цього звернення, ОСОБА_2 зателефонував їй і підтвердив, що він автор репортажу та видалив з нього лише її прізвище.
Проте, шкода її репутації як громадського діяча була вже завдана. Репортаж містить виключно наклеп та антидержавні натяки, але водночас не містить жодного посилання на її намагання спонукати присутніх до порядку та дотримання законності. Наміром умисних дій відповідачів є досягнення відповідного враження аудиторії та її особисто спричинити тиск, що призводить до ряду подальших моральних, психологічних страждань і перешкод у особистому житті та реалізації її прав і обовязків. Усвідомлення того, що її та її всебічні надбання використали для прикривання своїх особистих інтересів, а її саму виставили співучасником дій, до яких вона не має стосунку, створюючи зону психологічного ризику в соціальному вимірі, наслідки таких публікацій призводять до ускладнення подальшої діяльності її як громадського діяча через підривну та наклепницьку діяльність відповідачів серед населення, занижують показники ефективності її роботи.
Наслідки поширення негативної інформації потягли за собою нераціональне використання її життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей для їх подолання.
Внаслідок діяльності відповідачів, наклепу та неправдивих фактів відносно неї, в її житті відбулися негативні зміни : щоденні думки та переживання щодо опублікованої інформації, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обовязків, переживання психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності. На сьогоднішній день недостовірна інформація подана відповідачем хоч і виправлена шляхом видалення прізвища позивача, однак офіційно не спростовувалася, жодних вибачень не приносилося. Як наслідок поширена інформація дискредитувала позивача як громадського діяча, перекрутивши кредо її діяльності у сфері громадського життя міста, створюючи враження читача про її мету-спонукати громаду до зміни конституційного ладу під виглядом виборювання прав людини, «волевиявлення про затвердження правосубєктності людини», і разом з іншими підбурювати громаду до зміни адміністративного складу нашої місцевості, зазіхаючи на цілісність держави.
В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги.
Представник відповідача ТОВ «Таврійські новини +» в судове засідання не зявився, надав заперечення, з яких слідує, що він позову не визнав, бо відразу після виходу репортажу, ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Таврійські новини +» з проханням виключити її прізвище та фотокартку з її зображенням, що і було зроблено. Наданий до позову варіант публікації існував з моменту виходу інформації, але потім був відредагований. Фотокартка, де зображена ОСОБА_1І, не демонструє причетність її до екстериторіальності, оскільки на фоні її зображення є плакат партії 5.10, а ОСОБА_1 добровільно прийшла до цього плакату, де була сфотографована у громадському місці. Деякі позовні вимоги містять способи захисту, які не передбачені чинним законодавством. Позивач стверджує, що діями відповідачів їй завдано моральну шкоду в сумі 54 000 грн., але зазначена сума є не обґрунтованою та не перебуває в причинно наслідковому звязку із змінами в її житті, також нею не надано доказів завдання їй моральної шкоди. Позивач стверджує, що в репортажі термін «Екстериторіальність» нерозривно поєднується з терміном «вільна економічна зона», проте це є оціночне судження і конкретно такого не вказано в інформації ТОВ «Таврійські вісті +». Метою репортажу не було заподіяння саме ОСОБА_1 моральних страждань. Окрім того, сама ОСОБА_1 не заперечує факту присутності її на зборах в агротехнічному коледжі. Вважають, що викладена в публікації інформація має ознаки оціночних суджень та не може бути визнана недостовірною і спростована.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому у суду є підстави для розгляду справи в заочному порядку та винесення по справі заочного рішення в порядку ст. 224- 233 ЦПК України ( в редакції, що діяла до 15.12.2017 року).
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено наступне.
17.02.2017 року ОСОБА_1 в групі «ОСОБА_14 ОСОБА_3 ОСОБА_4» в інтернет мережі «Фейсбук» поширила посилання у вигляді публічного звернення до журналіста ОСОБА_15 та його керівників інтернет-газети «Таврийские вести». У вказаному звернення позивачка просила пояснити чиє замовлення виконував журналіст ОСОБА_15 публікацією «В ОСОБА_3 ОСОБА_4 группа жителей объявила о своей экстерриториальности», наділивши її творчу та аполітичну особу якостями протагоніста «Екстериторіальності». Крім того, ОСОБА_1 звернулася до Департаменту кіберполіції Національної поліції України щодо розміщення в мережі Інтернет неправдивої інформації. З висновку ВП ГУНП в Херсонській області від 25.04.2017 року слідує, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про розміщення 13.12.2016 року в соц.-мережі Фейсбук на сторінці самоврядного інтернет-видання "Таврійські вісті" статті, в якій розповідалося про збір громадян у Новокаховському агротехнічному коледжі, які намагалися створити громаду із «статусом екстериторіальності», де одним з ініціаторів була ОСОБА_1 ОСОБА_11 як пояснила ОСОБА_1, вона була там тільки присутня та ніякої активної участі у зборах не брала. Крім того, заявниця не давала ніякої згоди на ілюстрацію свого фотозображення у репортажі, та взагалі, вважає, що подібна публікація в ЗМІ це спрямована дія на підрив її авторитету, як активного громадянина, яка намагається згуртувати суспільство.
Позивачкою надано суду витяг з інтернет видання «Таврійські вісті», в якому станом на 09.02.2017 року була розміщена публікація під назвою «В ОСОБА_3 ОСОБА_4 группа жителелй объявила о своей экстерриториальности», розміщено зразок документа, що посвідчує особу людини під назвою «Волевиявлення про затвердження правосубєктності людини», поруч із публікацією розміщено два фотознімки, на одному з яких є ОСОБА_1, зазначене фото розміщене під фото з написами «Вільна економіна зона ОСОБА_3 ОСОБА_4», «Вільний економічний простір 5.10». Публікація датована 13.12.2016 року о 15.25 год. В зазначеній публікації йдеться мова про те, що три новокаховські підприємці ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_1 зібрали в агроколеджі близько 20 чоловік, щоб розповісти їм про переваги життя без паспорту, без ідентифікаційного коду, але з документом під назвою «Волевиявлення правосубєктності людини». В публікації йдеться, що організатори заходу розповідають про переваги нового статусу людини та про те, що в Уркаїні понад 100 чоловік скористалися «статусом екстериторіальності» та отримують від нього лише переваги.
Позивачка зазначає, що вказана нею публікація була поширена через мережу інтернет і знайшла відображення на інших інтернет виданнях: "Гривна" 13.12.2016 року о 15:38 год., «ОСОБА_4 форум міста» 13.12.2016 року, що свідчить про швидкість її розповсюдження в мережі інтернет та доведення до широкого кола громадян. На підтвердження цього надала витяги зі сторінок зазначених інтернет видань.
Позивачкою надано суду докази про те, що вона є громадським діячем міста ОСОБА_4, була організатором та учасником багатьох громадських заходів, що проходили в місті ОСОБА_4 протягом 2014-2017 років, надавши публікації з інтернет видань, що описують зазначені заходи та участь в них ОСОБА_1 Окрім того, позивачка зазначає, що є адміністратором та автором спільнот в соціальній мережі «Фейсбук» : «ОСОБА_14 актив ОСОБА_3 ОСОБА_4», «ОСОБА_16 ОСОБА_4», «Архі-Вишиванка ОСОБА_3 ОСОБА_4», «Архівна Комора», «ОСОБА_4, нові назви вулиць», «Зелений ОСОБА_17 ОСОБА_4». З інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб слідує, що ТОВ «Таврійські вісті +» є юридичною особою, кінцевий бенефеціарний власник ОСОБА_18, керівник ОСОБА_19
Також позивачкою надано посвідчення та акредитаційні картки, що свідчать про те, що вона була фотокореспондентом різних інтернет-видань та є діючим кореспондентом регіональної газети «Час».З довідки «Професійної спілки працівників незалежної преси» від 02.04.2012 року слідує, що ОСОБА_1 брала активну та безпосередню участь в розбудові української державності та протистоянню антидержавних настроїв серед населення, популяризуючи та пропагуючи державні й народні символи, з 2008 року нею впроваджено авторську колекцію взірцевих зразків української та патріотичної символіки, що вплинуло на підйом патріотизму.
Відповідно до ст. 23, 277, 297,299, 307 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.
Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.
Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.
Кожен має право на повагу до його гідності та честі.
Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.
Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.
Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру.
Відповідно до п. 3, 15 Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК ( 435-15 ) захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу ( 2782-12 ) редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого масобу масової інформації.
При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК ( 435-15 ) негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 ЦК ( 435-15 ) моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди може бути заявлена самостійно, якщо, наприклад, редакція засобу масової інформації добровільно опублікувала спростування, яке задовольняє позивача. Ця обставина повинна враховуватися судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про інформацію», інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини.
Згідно із ст. 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», журналіст зобов'язаний:
2) подавати для публікації об'єктивну і достовірну інформацію;
З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2016 року в Інтернет-виданні «Таврійські вісті» ТОВ «Таврійські вісті +» та її журналістом ОСОБА_2, автором матеріалу було розміщено публікацію, що складається із заголовка, тексту статті та фотознімків під назвою «В ОСОБА_3 ОСОБА_4 группа жителей объявила о своей экстерриториальности». В Репортажі мова йшла про збори, одним з організаторів яких є ОСОБА_1 До репортажу додано фотографію з її зображенням. Крім, фотопортрету позивачки, текстовий матеріал репортажу проілюстрований двома фото: фото документа, на якому прочитується напис «Світовий міжнародний екстериторіальний простір», «Суверенний простір людей народу України», та фото документа «Волевиявлення про затвердження правосубєктності людини». За твердженнями організаторів зборів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, цей документ-більш важливий за паспорт громадянина України, фото постера «5.10, Свободное Экономическое пространство» та постера «Свободная Экономическая зона ОСОБА_3 ОСОБА_4», новая модель экономического развития в современном бизнесе», розташоване в тому самому приміщенні коледжу, де проводилися збори. Позивачка зазначає, що не була організатором зазначених зборів, а лише була присутня на них, не поширювала інформацію щодо екстериторіальності, а навпаки закликала до дотримання Законів України та зазначала про вже існуючу територіальну громаду в м. Нова Каховка, що не було зазначене автором репортажу. Дійсність інформації, відображеної в репортажі стосовно участі в ньому ОСОБА_1, яка не підтримувала ідею екстериторіальності, не була доведена відповідачем, які не заперечували її створення та поширення саме автором журналістом ОСОБА_2 та ТОВ «Таврійські вісті+», тому вказана інформація є негативною, а тому є недостовірною, бо порушує право позивачки на її честь і гідність, порушує її ділову репутацію, висвітлює її як особу, яка не визнає існуючих принципів державності, заперечує засади конституційного ладу в Україні, виступає за відокремлення території ОСОБА_4 та існування її за межами держави, тоді як вона займає активну громадську позицію, спрямовану на згуртування суспільства, протистоянню антидержавних настроїв серед населення, зробила значний внесок в розбудову держави України, є законослухняним громадянином України, патріотом міста ОСОБА_3 ОСОБА_4, входить до громадянського ОСОБА_3 ОСОБА_4.
Суд не приймає до уваги заперечення ТОВ "Таврійські вісті +"щодо спростування інформації шляхом видалення прізвища ОСОБА_1 з публікації та розміщення публікацій в новій редакції, оскільки станом на 09.02.2017 року публікація, що є предметом спору знаходилася в інтернет мережі та була вільна для перегляду широким колом осіб.
Враховуючи те, що вказаний репортаж був дуже швидко поширений через інші інтернет видання, що підтвердила позивачка, інформація яка міститься в ньому є негативною та недостовірною в частині причетності позивачки до ідеї екстериторіальності в м. Нова Каховка, порушує її честь гідність, ділову репутацію, вказана інформація спотворює роль позивачки в громадському житті міста, нейтралізує її зусилля, що здійснювалися по згуртуванню суспільства та впливає на її імідж громадського діяча, якому громада може довіряти свої погляди і позиції, тому суд вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню ТОВ «Таврійські вісті +» в сумі 1700 грн., та ОСОБА_2, який зобовязаний як журналіст, надавати достовірну інформацію, для публікації, в сумі 1000 грн., враховуючи принципи розумності та справедливості.
Суд вважає, що позовна вимога про визнання назви Репортажу «В ОСОБА_3 ОСОБА_4 группа жителей объявила о своей экстерриториальности», поширеного інтернет-виданням «Таврийские вести» недостовірною та такою, що не відповідає дійсності в частині позитивної причетності позивача до вказаної події, чим порушує особисті немайнові права позивача, не підлягає задоволенню, оскільки позивачка не заперечує дійсності заходу, що відбувався у м. Нова Каховка, 13.12.2016 року, де обговорювалися питання «екстериторіальності», з вказаної назви репортажу не вбачається причетність ОСОБА_1 до організації заходу, про який йде мова в репортажі, а тому судом не встановлено порушення немайнових прав позивачки.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 1600 грн., в рівних частинах по 800 грн. з кожного, а також на користь держави в сумі 1280 грн., в рівних частинах по 640 грн. з кожного, оскільки позивачка в іншій частині судового збору звільнена від його сплати відповідно до ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.10.2017 року.
Керуючись ст. 23, 297, 298, 299, 307 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст. 6-16, 141, 263-269 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійські вісті +» про захист права на недоторканність ділової репутації, честі, гідності громадського діяча та відшкодування завданої моральної шкоди за наклеп задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 грн.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЙСЬКІ ВІСТІ +» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1700 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ТОВ «ТАВРІЙСЬКІ ВІСТІ +» в рівних частинах на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн., по 640 грн. з кожного, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1600 грн. по 800 грн. з кожного.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги. Відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2018 року.

Суддя Н. В. Матвєєва