ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 629/30/18

провадження № 22ц/818/1097/18

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

імена (найменування сторін):

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Литвин Вікторії Віталіївни - представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 травня 2018 року в складі судді Каращука Т.О.,

у с т а н о в и в:

В січні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») в особі свого представника Фещенко Олени Василівни звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 818/3-27/30/8-042, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 17 850 доларів США 00 центів для придбання нерухомості зі сплатою відсотків у розмірі 13,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 12 червня 2013 року. Додатковою угодою № 1 від 17 жовтня 2008 року встановлено з 20 жовтня 2008 року відсотки у розмірі 14 % річних. Додатковою угодою № 2 від 13 червня 2008 року встановлено відсотки у розмірі 14,14% річних, термін повернення кредитної заборгованості - 12 червня 2018 року, а також порядок погашення заборгованості.

ОСОБА_1 зобов'язалася сплачувати грошові кошти щомісячно до 20 числа (включно) кожного місяця, згідно з графіком.

Однак умови кредитного договору відповідач не виконала, допустила заборгованість, яка станом на 18 вересня 2017 року склала суму в загальному розмірі 30 557 доларів США 82 центи, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 15 763 доларів США 92 центів, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 14 793 доларів США 90 центів.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в указаному розмірі та вирішити питання про судовий збір.

18 квітня 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що позов пред'явлено з пропуском строку позовної давності. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 206 934 грн. 48 коп., а позов пред'явлено лише 05 січня 2018 року.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 травня 2018 року в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач скористався правом на дострокове повернення всієї суми боргу, яка була стягнута на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2014 року.

27 серпня 2018 року Литвин Вікторія Віталіївна - представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернулася до Апеляційного суду Харківської області з апеляційною скаргою. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги стосуються заборгованості, яка виникла після ухвалення рішення Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків від 26 червня 2014 року та нарахована станом на 18 вересня 2017 року. ПАТ «Укрсоцбанк» має право на стягнення відсотків за користування кредитними коштами з 26 червня 2014 року по 18 вересня 2017 року у розмірі 2 416 доларів США 76 центів. Зазначає, що судом першої інстанції не враховані правові позиції, що містяться в постановах Верховного Суду України від 26 травня 2011 року, від 18 травня 2011 року, від 24 листопада 2011 року, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-73 та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2014 року.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області в складі судді Яцини В.Б. від 03 вересня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року справу призначено до розгляду.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

19 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом статей 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України установлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що 13 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 818/3-27/30/8-042, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 17 850 доларів США 00 центів для придбання нерухомості зі сплатою відсотків у розмірі 13,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 12 червня 2013 року. Додатковою угодою № 1 від 17 жовтня 2008 року встановлено з 20 жовтня 2008 року відсотки у розмірі 14 % річних. Додатковою угодою № 2 від 13 червня 2008 року встановлено відсотки у розмірі 14,14% річних, термін повернення кредитної заборгованості - 12 червня 2018 року, а також порядок погашення заборгованості.

Установлено, що ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Так, станом на 18 вересня 2017 року заборгованість склала суму в загальному розмірі 30 557 доларів США 82 центи, яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 15 763 доларів США 92 центи, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 14 793 доларів США 90 центів.

У Додатковій угоді № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 818/3-27/30/8-042 від 13 червня 2008 року сторони встановили кінцевий термін повернення кредитної заборгованості до 12 червня 2018 року.

Однак у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за Договором кредиту № 818/3-27/30/8-042 від 13 червня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 206 934 грн. 48 коп.

Отже, пред'явивши вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання.

Установивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк».

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що строк виконання зобов'язання встановлено до 12 червня 2018 року не можуть бути прийняті до уваги. Матеріалами справи доведено, що цей строк позивачем було змінено, оскільки позивач використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість.

Посилання на чисельну практику судів з урахуванням правових позицій, що містяться в постановах Верховного Суду України від 26 травня 2011 року, від 18 травня 2011 року, від 24 листопада 2011 року, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-73 та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2014 року, є помилковим з огляду на дострокове стягнення з позичальника заборгованості за рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 26 червня 2014 року.

Інші оводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п.1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Литвин Вікторії Віталіївни - представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова