Номер провадження: 22-ц/785/2250/18
Номер справи місцевого суду: 501/2390/16-ц
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

за участі: відповідача ОСОБА_2 і представника позивачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

11.10.2016 року, ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісячно по 2 000 гривень до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у тимчасових романтичних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка народила сина ОСОБА_4, батьком якого є відповідач. З дня народження син проживає разом із позивачкою.

Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивачка просила позов задовольнити.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.10.2016 року відкрито провадження у справі (а.с.11).

Відповідач і його представник не надали суду першої інстанції письмових пояснень або заперечень на позов.

В суді першої інстанції 09.02.2017 року та 18.05.2017 року позивачка і її представник позов підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні в суді першої інстанції 09.02.2017 року позов визнала частково.

Відповідач і його представник не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції 18.05.2017 року.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.05.2017 року позов задоволено частково: суд стягнув з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти щомісячно у розмірі 1 777 гривень, починаючи з 11.10.2016 року і до повноліття дитини. З відповідача на користь держави суд стягнув судові витрати у вигляді судового збору. Суд допустив негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць (а.с.48,49).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду від 18.05.2017 року скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення аліментів на утримання дитини щомісячно по 500 гривень (а.с.55-57).

Позивачка і її представник не надали письмових пояснень або заперечень на апеляційну скаргу.

У засіданні колегії суддів: відповідач скаргу підтримав; представник позивачки скаргу не визнав.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач, як батько дитини, не заперечує проти того, що він повинен приймати участь в утриманні дитини, зазначив, що добровільно перераховує через пошту позивачці щомісячно на утримання сина по 500 гривень. Відповідач також посилається на те, що не має постійного стабільного заробітку, бізнес, яким він займається, протягом тривалого часу є неприбутковим, крім того, в утриманні дитини нарівні разом із ним повинна приймати участь і позивачка. Скарга зазначає про те, що позивачка перешкоджає відповідачу у спілкуванні та вихованні дитини, а також, що справу розглянуто за відсутності відповідача без належного сповіщення.

У засіданні колегії суддів 25.01.2018 року відповідач заявив, що суд не врахував того, що він має повнолітню доньку, яка навчається і потребує його матеріальної допомоги, крім того, пояснив, що погоджується надавати щомісячно на утримання сина по 1 000 гривень.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, не заперечувалось сторонами і підтверджено належними доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 ОСОБА_4, батьком якого є відповідач ОСОБА_2, а матір'ю позивачка ОСОБА_3, дитина проживає разом із позивачкою (а.с.3-5).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково і стягуючи аліменти щомісячно по 1 777 гривень виходив з того, що такий розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати (а.с.48,49).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції у частині визначення розміру аліментів зважаючи на наступне.

Між сторонами виникли правовідносини з обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання, які регулюються нормами СК України.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. ст. 180 ч.1, 181 ч.ч.1,3, 182 ч.1 п.п.1-3, 184 ч.ч1,2, 191 ч.1 СК України).

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про розмір аліментів правильно зазначив про те, що утримувати дитину є обов'язком обох батьків.

Разом з тим, обов'язок утримувати сина у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який станом на травень 2017 року становив 1 777 гривень, відповідно до рішення суду, фактично покладено лише на відповідача.

Між тим, суду апеляційної інстанції надані докази про те, що відповідач, як фізична-особа підприємець, в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року мав дохід у розмірі 13 600 гривень. Інші докази про майнове становище відповідача у зазначений період в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідач має доньку ОСОБА_5, 1999 року народження, яка навчається у коледжі при вищому навчальному закладі на денній формі навчання і на період навчання потребує допомоги відповідача.

Зазначені обставини підтверджені в суді апеляційної інстанції належними доказами і залишились поза увагою суду першої інстанції.

Зважаючи на те, що матір і батько (обидва) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи, що на утриманні відповідача є донька 1999 року,

яка навчається у коледжі при вищому навчальному закладі, офіційні доходи відповідача з січня по вересень 2017 року становили 13 600 гривень, відповідач у засіданні колегії

суддів погодився надавати щомісячно на утримання дитини по 1000 гривень, рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Підставами для зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 1 п.п.3,4, ч.4 ЦПК України).

Розгляд справи 18.05.2017 року за відсутності відповідача не є підставою для скасування рішення суду зважаючи на те, що відповідач особисто і в особі представника брав участь у суді першої інстанції, тобто відповідачу беззаперечно було відомо про наявність даного спору у суді (а.с.16,24-28,38).

Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру аліментів прийнято без врахування матеріального становища відповідача, а також наявності у нього доньки, яка навчається і потребує його допомоги, рішення суду у частині підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення у новій редакції з підстав, які викладені в мотивувальній частині постанови суду.

Апеляційна скарга не містить доводів необґрунтованості висновків суду першої інстанції стосовно розміру судових витрат, які суд стягнув з відповідача на користь позивачки (а.с.1,49), а також допуску рішення суду до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 травня 2017 у частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 - змінити, виклавши резолютивну частину рішення в цій частині у новій редакції:

Позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився у м. Татарбунари Одеської області, ІІН № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, народилась в Російській Федерації, м. Мурманськ, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 /одна тисяча/ гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2016 року і до повноліття дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 01.02.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є.С. Сєвєрова