Справа № 2/712/38/13
Провадження 4с/712/3/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси матеріали справи за скаргою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на дії державного виконавця виконавчого відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції про визнання незаконною постанови про повернення виконавчого документу та її скасування, визнання незаконною та скасування постанови про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця виконавчого відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції про визнання незаконною постанови про повернення виконавчого документу та її скасування, визнання незаконною та скасування постанови про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, зобовязання вчинити певні дії.

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_1 знаходиться виконавчий документ - виконавчий лист, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 02.04.2014 по справі № 2-396/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» коштів в сумі 890 000,00 грн., судовий збір в сумі 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 890 620,00 грн.

27 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Банк вважає дану постанову незаконною, а дії та бездіяльність державного виконавця в процесі виконавчого провадження, - неправомірними.

Так, за змістом постанови державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними.

Вважає, що державний виконавець не зазначив, які саме дії було вжито ним для пошуку майна боржника, та на підставі яких документів він дійшов даного висновку.

З постанови про повернення виконавчого документа вбачається, що дії державного виконавця при примусовому виконанню виконавчого листа були недбалими і недобросовісними, а саме, - державним виконавцем не було виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо наступного: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, а в разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

16 лютого 2017 року по справі № 22-ц/793/462/17 апеляційну скаргу банку було задоволено та постановлено: ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року скасувати. Подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за кордон, заінтересована особа: ПАТ «Сбербанк» задовольнити. Тимчасово обмежити у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України до виконання ним своїх зобовязань згідно рішень суду.

Однак, жодних фактичних заходів щодо обмеження виїзду ОСОБА_2, за умов його ухилення від виконання судового рішення, від явок до державного виконавця, у виконавчому провадженні не проведено.

Зазначив, що обовязок щодо подання до Адміністрації Державної прикордонної служби завіреної належним чином копії ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань покладається на державного виконавця (лист Міністерства юстиції України від 06.06.2008 року №25-32/507, спільний лист Міністерства юстиції України та Адміністрації ДПС від 27.05.2008 року № 25-32/46, Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5). Державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межами України до виконання нею своїх зобовязань направляю засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до адміністрації Державної прикордонної служби України на імя Голови Державної прикордонної служби України або його першого заступника директора Департаменту охорони державного кордону.

Відтак, державним виконавцем, при винесенні оскаржуваної постанови, були порушені норми ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5.

Також вказує, що оскаржувану постанову було винесено державним виконавцем 27 квітня 2017 року. Згідно із ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до відмітки на супровідному листі ДВС, зазначену постанову було отримано банком 15 травня 2017 року.

Відтак, дана скарга подається в рамках 10-денного строку з дня, коли банк довідався про порушення своїх прав. Тому просить суд поновити строк подання скарги до суду.

Отже, скаржник просить суд, - поновити строк подання скарги, визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 27.04.2017 року; визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 27.04.2017 року; визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувану від 27.04.20117 року; зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 приступити на належного примусового виконання виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси по справі № 2-3996/11.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника ПАТ «Сбербанк» - ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. Надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначено, що Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 23.01.2018 року по справі № 22-ц/7993/204/18 апеляційну скаргу ПАТ «Сбербанк» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2017 року задоволено частково, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2017 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою скаргу ПАТ «Сбербанк» задоволено частково, а саме визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 27.04.2017 року; визнано неправомірною та скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.04.2017 року, реєстраційний номер виконавчого провадження ВП № 498099490.

Зазначив, що вказаним судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено неправомірність дій державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні, в якому проводилось також виконання виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 02.04.2014 року по справі № 2-396/111 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» коштів в сумі 890 000,00 грн., судовий збір в сумі 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 890 620,00 грн.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області за довіреністю ОСОБА_5 заперечувала проти скарги і просила відмовити у її задоволенні, надала до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 49836296. Крім того, пояснила, що державним виконавцем за ВП були вжиті всі заходи, направлені на виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 Так, проводились виконавчі дії щодо встановлення майна боржника, яке не було виявлене, окрім транспортного засобу, на який в 2016 році був накладений арешт, який і до цього часу перебуває у розшуку. Підстав для приводу боржника до органів ДВС та накладення на нього штрафу через неявку, - не було, оскільки встановлена адреса реєстрації боржника, за якою кілька разів здійснювались виходи державного виконавця, про що складені акти. Між тим, він за вказаною адресою не проживає і квартира йому не належить на праві власності. Крім того, боржнику вручались вимоги державного виконавця, в т.ч. і його представникам. При цьому, ОСОБА_2 повідомляв різні адреси (по Україні) його перебування/знаходження/проживання і державним виконавцем давались доручення, які направлялись до відповідних органів ДВС щодо перевірки наявності майна, що належить ОСОБА_2 за цими адресами. Були отримані відповіді, що майно відсутнє.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши наявні матеріали за скаргою та матеріали виконавчого провадження № 49836296, суд приходить до наступного:

Встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 від 27 квітня 2017 року повернуто стягувачеві ПАТ «Сбербанк» виконавчий лист, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 02 квітня 2014 року № 2/712/38/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Сбербанк Росії» коштів в сумі 890620,00 грн. Підстави повернення зазначені у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вказану постанову стягувач отримав 15 травня 2017 року.

Стягувачем було оскаржено дане рішення начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що 24 травня 2017 року подано відповідну скаргу. За результатами розгляду даної скарги, в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову від 29 червня 2017 року про відмову у задоволенні скарги, яку банк отримав 06 липня 2017 року.

Дану скаргу, в порядку ст. 449 ЦПК України, подано до суду 12 липня 2017 року, що підтверджується даними штампу поштового відправлення, яка надійшла до суду 17 липня 2017 року.

Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Таким чином, суд дослідивши матеріали скарги вважає, що скаржником стягувачем за виконавчим провадженням строки звернення до суду із даною скаргою порушені з поважних причин, а тому вважає за можливе поновити скаржнику процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.

Крім того, встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/712/38/13, що виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 02 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Сбербанку Росії» боргу в розмірі 890620,00 грн. (ВП № 49836296).

18.04.2016р. ВП №49836296 передано на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Черкаській області і 18.04.2016р. державним виконавцем прийнято рішення про прийняття до виконання вказаного ВП. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 89062 грн. 00 коп. та виведено ВП зі складу зведеного ВП №51048316.

27.04.2017р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

До матеріалів справи було приєднано копії матеріалів виконавчого провадження, з яких вбачається, що державний виконавець здійснював заходи щодо розшуку рухомого і нерухомого майна боржника, отримував відповіді про відсутність даного майна.

За отриманою інформацію, у боржника було виявлено на праві власності транспортний засіб, який оголошено в розшук.

Також, за встановленим місцем реєстрації державним виконавцем неодноразово направлялися виклики до органів ДВС та вимоги державного виконавця; здійснювалися виходи за місцем реєстрації щодо розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення, про що складені акти. Проте, ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає і дана квартира не належить йому на праві власності. Крім того, встановлено, що боржник не працює і не є пенсіонером.

В ході проведення дій щодо примусового виконання рішення було отримано інформацію про різні місця проживання боржника, тому державним виконавцем виносились доручення для здійснення виконавчих дій щодо розшуку майна, які направлялись до виконання у відповідні органи ДВС. Між тим, за отриманими матеріалами виконання, майно виявлене за вказаними адресами не було.

Державний виконавець звертався до суду й з поданням про примусове проникнення до житла за місцем реєстрації боржника.

На запити державного виконавця була отримана інформація що боржник ОСОБА_2 протягом 2016 року пять разів перетинав державний кордон України.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державний виконавець звертався до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 і за ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2016 року у його задоволенні відмовлено. Після перегляду апеляційним судом вказаного рішення, вищевказана ухвала була скасована, а подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України до виконання ним своїх зобовязань згідно рішень суду.

Крім того, скаржник зазначив, що ОСОБА_2 періодично орендує квартири в м. Миколаєві та в м. Києві, за що сплачує орендну плату. Договір оренди квартири в м. Києві мається в матеріалах справи.

Проте, державним виконавцем Вельган О.В. не було прийнято належних заходів для встановлення джерела надходження коштів боржнику ОСОБА_2 для здійснення найму жилого приміщення та неодноразових виїздів за межі України. Тому не встановивши джерело фінансування боржника ОСОБА_2 для оренди житла та здійснення неодноразових поїздок за кордон, державний виконавець Вельган О.В. прийшла до передчасного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними та без належних правових підстав винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

За таких обставин, постанова державного виконавця Вельган О.В. про повернення виконавчого документу стягувачу від 27 квітня 2017 року підлягає до скасування.

Постанова від 29 червня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу підлягає скасуванню як похідна, оскільки була прийнята за наслідками перевірки постанови від 27 квітня 2017 року.

Вимога про зобовязання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_1 приступити до належного примусового виконання виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси по справі №2-396/11 не підлягають до задоволення, так як відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» держаний виконавець, в силу вимог закону, зобовязаний належно виконувати покладені на нього обовязки по виконанню рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, виходячи зі змісту скарги, аналізу положень чинного законодавства України та враховуючи, що по виконавчому провадженню № 49836296 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/71238/13, виданого 02.04.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Сбербанк Росії» заборгованості в сумі 890620,00 грн., головним державним виконавцем Вельган О.В. не проведені всі необхідні виконавчі дії, суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, а також і постанова в.о. начальника відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 від 29 червня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу підлягають до скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Поновити скаржнику ПАТ «Сбербанк» процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця виконавчого відділу примусового виконання рішень, державної виконавчої служби Головного управління юстиції про визнання незаконною постанову про повернення виконавчого документу та її скасування, визнання незаконною та скасування постанови про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, зобовязання вчинити певні дії.

Визнати неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу від 27 квітня 2017 року та постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 від 29 червня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, а у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Т.Є. Троян