АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/124/17 Номер провадження 22-ц/786/94/18Головуючий у 1-й інстанції Гавриленко Т.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

Секретар : Колодюк О.П.

За участі: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 в частині оскарження рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, за участю третьої особи - Нехворощанської сільської ради, про стягнення аліментів.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що 24.04.1999 року зареєструвала шлюб в Нехворощанській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області з ОСОБА_4

Також зазначила, що сторони від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскільки відповідач не надає допомогу на утримання дітей, просила зобовязати останього виплачувати аліменти в розмір 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними повноліття. Також просила стягнути судові витрати на її користь.

У березні 2017 року ОСОБА_4 подав до суду зустрічний позов про стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування свої вимог зазначив, що позивачка разом з дітьми проживає з ним в його будинку.

Вказував, що він утримує позивачку разом з дітьми, а саме: сплачує комунальні послуги за будинок, забезпечує їх продуктами харчування та одягом, сплачує за навчання.

У звязку з цим просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини їх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно на його користь на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, 12.08. ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2017 року прийнято відмову від зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участі третьої особи - Нехворощанської сільської ради Новосанжраського району Полтавської області, про стягнення аліментів на тримання дітей.

Провадження по справі закрито.

Роз`яснено позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Не погодившись з вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4 посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини їх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно на мою користь на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.02.2017 року по 04.10.2017 року.

Також просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходів ) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_7, щомісячно, починаючи з 05.10.2017 року до досягнення нею повноліття.

В обгрунтування апеляційної скарги в частині оскарження ухвали зазначив, що він не просив суд закрити провадження за його зустрічним позовом та заяви щодо відмови від позову до суду не подавав.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в судовому засіданні 30.10.2017 року просив суд закрити провадження у цивільній справі за його позовною заявою.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.174 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали) позивач може відмовитися від позову протягом усього часу судового розгляду. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відмова позивача від позову - це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобов'язаний роз'яснити наслідки таких дій, а саме неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

Суд повинен перевіряти законність відмови позивача від позову, чи не порушуються при цьому інтереси самого позивача, інших осіб, які беруть участь у справі, інтереси держави. Причини відмови від позову повинні оцінюватися судом з урахуванням обставин справи.

Ці дії суд вчиняє до постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали) у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Заслухавши запис фіксування судового засідання суду першої інстанції від 30 жовтня 2017 року, встановлено, що вирішуючи питання щодо відмови позивача від позову, суд першої інстанції роз»яснив позивачу наслідки закриття провадження у справі передбачені ст.206 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали) .

Таким чином доводи апеляційної скарги спростовуються наявними у справі доказами, а саме записом фіксування судового засідання та текстом ухвали суду( а.с.79).

Оскільки судом першої інстанції ухвалу від 30 жовтня 2017 року постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль