Справа № 285/3845/17
провадження у справі №2/0285/189/18
06 лютого 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Заполовської Т.Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,
26.10.2017 року позивач звернувся до суду та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача 3976 грн. заподіяної йому матеріальної шкоди.
В обґрунтування позову зазначав, що 16.06.2017 року він встановив на свій гараж по вул. Рибалка в м. Новограді-Волинському дві нові катери зовнішнього відеонагляду. 22.06.2017 року він виявив пошкодження камер, у них були зламані кронштейни. Викликавши співробітників поліції, він переглянув разом з ними записи з камер та виявилося, що їх пошкодив його сусід по гаражу ОСОБА_2 В добровільному порядку ОСОБА_2 відмовляється відшкодувати шкоду, погрожує фізичною розправою чи знищенням його майна. Вказана сума збитків полягає у вартості камер, які були куплені у травні 2017 року. Також згідно висновку експерта подальше використання камер неможливе, ремонт приладів також неможливий, оскільки пошкоджені деталі недоступні до замовлення у виробника. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач в заяві просив судове засідання провести без його присутності. Наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач відмовився від отримання кореспонденції 14.11.2017 року та не отримував пошту за зареєстрованим місцем проживання 19.12.2017 та 23.12.2017 року. Клопотань, відзиву на позов до суду не надійшло.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (ч.8 ст.128 ЦПК України); не повідомив про причини неявки в судове засідання; не подав відзив на позов та позивач в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне.
Позивач встановив на свій гараж дві нові камери зовнішнього відеонагляду LBA-H600 2.8-12 серійний номер C3E020680219 та LBA-H600 2.8-12 серійний номер C3E020680220.
Вказані камери, згідно товарних чеків та гарантійних талонів, були придбані позивачем у травні 2017 року за ціною 1988 грн. за кожну (а.с. 6-9).
21.06.2017 року близько 19 години 40 хвилин відповідач ОСОБА_2 пошкодив дві камери відеонагляду на гаражу позивача палицею.
Вказаний факт підтверджується висновком дільничного поліції ОСОБА_3 по зверненню ОСОБА_1 від 22.07.2017 року, де зафіксовано, що ОСОБА_2 повідомив, що дійсно 21.06.2017 року він нагнув палкою камери, які знаходилися на гаражі ОСОБА_1 у звязку з тим, що дані камери знімали його територію; та записами пошкоджених відеокамер, які долучені до матеріалів справи.
Також згідно технічного висновку від 19.09.2017 року ремонт пошкоджених камер є неможливим через відсутність необхідних деталей. Аналогічний висновок міститься і в акті технічної експертизи № 153/40 від 17.10.2017 року (а.с. 12-16).
Виходячи з принципу змагальності сторін цивільного судочинства (ст.ст. 10, 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за майнову шкоду майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Визначення поняття збитків міститься в ст.22 ЦК України, де встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Таким чином, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду - ст. 22 ЦК України). в) Прямий причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.
Позивачем доведений факт неправомірних винних дій відповідача (висновок дільничного, відеозапис), наявність шкоди для нього у встановленому розмірі (чеки, де зазначено вартість відеокамер) та прямий причинний зв'язок між протиправною винною поведінкою відповідача та завданою шкодою.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження вищевказаних обставин та існування шкоди у розмірі, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі.
Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 76-81, 259, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 3976 (три тисячі девятсот сімдесят шість) грн. та 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 06.02.2018 року.
Головуюча Т.Г. Заполовська