Справа № 761/1993/18
Провадження № 2-н/761/84/2018
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року до суду надійшла зазначена заява.

Так, ст.163 ЦПК України визначає вимоги до заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вбачається, з матеріалів даної заяви, в останній відсутні будь-які дані, які б могли ідентифікувати божника по справі, при цьому заявниця зазначає, що реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 - їй невідомий. Проте відповідно до положень ст. 163 ЦПК України, у разі відсутності реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, заявнику необхідно вказати його номер та серію паспорта, однак така інформація про боржника також не вказана у заяві.

Разом з тим, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ (судовий наказ) має містити реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта боржника.

Таким чином, аналізуючи положення зазначеної статті, судовий наказ видається із зазначенням відповідних ідентифікуючих даних сторін, для можливості його подальшого пред'явлення для виконання у спосіб передбачений законодавством, що в даному випадку не вбачається можливим, у зв'язку з відсутністю у заяві необхідної ідентифікуючої інформації стосовно боржника.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви та враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 163, 165 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя: Н.Г.Притула