Справа № 145/119/18
Провадження №2-н/145/2/2018
У Х В А Л А

"31" січня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Кіосак Н. О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею двадцяти трьох років та на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісяця у розмірі 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 176 гривень 20 копійок.

Однак, документу, що підтверджує сплату судового збору до заяви не приєднано.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Крім того, заявник просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст.ст. 199, 200 СК України.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Проте, відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» 26 квітня 2001 року № 2402-III дитина це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Оскільки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є повнолітньою, статусу дитини в розумінні закону вона не має, а отже, вимога про стягнення аліментів на її утримання, не передбачена ст. 161 ЦПК України, а відтак у видачі судового наказу в цій частині вимог слід відмовити на підставі п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її винесення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіосак Н. О.