Справа №442/741/18
Провадження №2-о/442/41/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Крамар О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобича цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Верхньодорожівська сільська рада Дрогобицького району Львівської області

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд із вищевказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що вона народилася 23 жовтня 1939 року в селі Дорожів Дрогобицького району Львівської області.

28 грудня 2001 року, вона отримала державний акт на право власності на землю, де її по батькові вказано «Миколаївна», хоча по всіх інших документах її по батькові зазначено як «Мартинівна», водночас в паспорті зазначено вірно: «Лагуш Марія Мартинівна». На даний час, вказані протиріччя позбавляють її можливості користування правом власності на земельну ділянку: правом володіння, користування та розпорядження.

Саме ці обставини змушують її звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, подала клопотання про розгляд заяви у її відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав викладених в заяві, просить заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, від них надійшло клопотання про розгляд даної справи у їхній відсутності, не заперечують щодо задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову заінтересованою особою судом не встановлено

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням: п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Встановлення факту належності документів, заявнику необхідне для можливості розпорядження своєю власністю.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.05.1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З цього слідує, що суду підвідомчий розгляд справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_3 в частині встановлення факту належності державного акту підставна та підлягає задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою, то така задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 задоволити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка народилася 23 жовтня 1939 року в селі Дорожів Дрогобицького району Львівської області, державного акту на право приватної власності на землю Серія IV-ЛВ №077365 виданого 28 грудня 2001 року Верхньодорожівською сільською радою на ім»я ОСОБА_3.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар