Справа № 180/2165/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Хомченко С.І.

за участю секретаря Назаренко А.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на навчання, -

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2017 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 1997 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який у 2017 році розірвано за рішенням суду.

Від шлюбу з відповідачем мають сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

З 01.09.2014 року їх син навчається у Київському національному університеті будівництва і архітектури, на факультеті автоматизації і інформаційних технологій, денній формі навчання, стипендію не отримує. На теперішній час він є студентом 4 курсу вказаного навчального закладу. Через навчання їх син не має змоги працювати і інших доходів також не отримує. Відповідач матеріальну допомогу на його утримання добровільно не надає. Коштів на повноцінне утримання та навчання сина в неї також не вистачає, оскільки на її утриманні, крім повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання, знаходиться ще й неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з навчанням, їх син: ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги свого батька, який є працездатним. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання. У звязку з даними обставинами вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму, щомісяця на весь період його навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23-х річного віку.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 05 січня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

31 січня 2018 року відповідачем надано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке судом задоволено. Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно ч. 4 ст. 279 ЦПК України.

Позивач у судовому засіданні надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала.

Представник відповідача ОСОБА_2, позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина на час його навчання у розмірі 1/8 частини його заробітку ( доходу) щомісяця посилаючись на те, що рішенням суду з нього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). У звязку з чим відповідач позбавлений можливості надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі ? частини його заробітку.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормами ч. 1 ст. 199 СК України визначено, що у разі якщо повнолітні дочка, син проджовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що сторони по справі з 1997 року перебували у шлюбі, який у 2017 році розірвано за рішенням суду.

У період шлюбу у них народився син: ОСОБА_4 Віталійоваич - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 1-КИ № 594411, виданої повторно 20 квітня 2016 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 359 підтверджується, що батьками ОСОБА_4 є: батьком ОСОБА_3, матірю ОСОБА_1 ( а.с.4).

Сторони по справі разом не проживають, повнолітня дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні.

З 01.09.2014 року ОСОБА_4 навчається у Київському національному університеті будівництва і архітектури, на факультеті автоматизації і інформаційних технологій, денній формі навчання, стипендію він не отримує. На теперішній час він є студентом 4 курсу вказаного навчального закладу, що підтвердь-жується довідкою Київського національного університету будівництва і архітектури від 07.12.22017 року № 218 ( а.с.2). Через навчання він не має змоги працювати, інших доходів також не отримує.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина добровільно не надає.

Коштів на повноцінне утримання та навчання сина у матері не вистачає, оскільки на її утриманні крім повнолітнього сина ОСОБА_5, знаходиться ще один син неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У звязку з навчанням повнолітній син сторін - ОСОБА_4, потребує матеріальної допомоги свого батька, який є працездатним.

Обовязок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст. 199 СК України несуть обоє із батьків.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим ОСОБА_4 досяг віку, який перевищує 18 років, проте йому немає 23-х років, він навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, у звязку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи. Проживає з матірю та знаходиться на її утриманні.

За таких підстав слід вважати встановленим, що повнолітня дитина потребує допомоги батька у звязку з навчанням.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітнього сина, у звязку з його навчанням. Однак беручи до уваги що на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.12.2017 року з нього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частини заробітку ( доходу), суд вважає, що він може надавати допомогу своєму сину ОСОБА_4, однак у меншому розмірі, ніж просить позивач.

Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні інших дітей, що підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося позивачем у судовому засіданні, та те, що обовязок матеріально утримувати дитину є, як у матері, так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст. ст. 4, 10,12,13, 28,76,81, 141, 259, 263-265,268, 274-277,279, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ( НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на користь ОСОБА_1, ( НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8 частини його заробітку ( доходу), щомісяця на весь період його навчання, без урахування часу канікул, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х річного віку, починаючи стягнення з 11 грудня 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ( НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір на користь держави у розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя