ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5391/17
Провадження № 2/210/716/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді Сільченко В. Є.
при секретарі судового засідання Семко Н. А.,
представника позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи Козачук Л.В.,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференцзв'язку позовну заявуЛебединської райдержадміністрації в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа служба у справах дітей Металургійної районної у м. Кривий Ріг ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа служба у справах дітей Металургійної районної у м. Кривий Ріг ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі по справі є батьками ОСОБА_6, ОСОБА_7. Відповідачі зарекомендували себе з негативної сторони, зловживають спиртними напоями, неналежно виконують батьківські обов'язки, у зв'язку з чим просить суд позбавити відповідачів батьківських прав.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини викладені у позові, просила суд задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник третьої особи служби у справах дітей Металургійної районної у м. Кривий Ріг ради Козачук Л. В. підтримала позовні вимоги, пояснила, що була особисто за їх адресою, проте там мешкає мати відповідачки, яка характеризувала відповідачів негативно, вказала, що не знає де вони мешкають. Відповідачка стала мешкати у квартирі прабабусі. Квартира без ремонту, відповідачка офіційно не працевлаштована. Представником третьої особи надано Акт обстеження умов проживання, при цьому зазначила, що з пояснень сусідів встановлено, що вони проти повернення дітей, оскільки раніше вони з дітьми вже мешкали за тією адресою, де були постійні сварки, вживали алкогольні напої, викликали поліцію, діти постійно плакали. Представник Козачук Л. В. вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судові засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з'явились, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 є матір'ю, а ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).
У відповідності до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток
Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
З пояснень учасників процесу встановлено, що відповідачі в липні 2015 року переїхали з села Орджонікідзе Криворізького району Дніпропетровської області в село Гринцево Лебединського району Сумської області, а згодом в село Сіренки Лебединського району Сумської області, а на даний час мешкають в АДРЕСА_1.
З характеристик, наданих Підопригорівською сільською радою Лебединського району Сумської області від 03.10.2017 №563, 564 вбачається, що за час проживання на території Підопригорівської сільської ради ОСОБА_9 зарекомендував себе з негативної сторони, зловживав спиртними напоями, неналежно виконував батьківські обов'язки. ОСОБА_8 не працювала, жила за рахунок випадкових заробітків, зловживала спиртними напоями, легковажна, безвідповідальна, вела аморальний спосіб життя. Батьки на тривалий час часто залишали дітей без догляду дорослих, такі дії становили загрозу життю та здоров'ю малолітніх дітей, через що вони вилучені з біологічної сім'ї. З території Підопригорівської сільської ради сім'я виїхала в серпні 2017 року (а.с. 15, 16).
Крім того, встановлено, що ОСОБА_9 працював у ПП «Надь» на посаді тваринника, ОСОБА_8 працевлаштувалася у ПП «Надь» за цивільно-правовою угодою у 2017 року. Обоє батьків до роботи відносилися халатно, допускали порушення трудової дисципліни, за час роботи від дирекції неодноразово отримували зауваження (а.с. 17).
Відповідно до рішення виконкому Підопригорівської сільської ради 02.08.2016 №58 малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вилучені із біологічної сім'ї у зв'язку із загрозою їх життю та здоров'ю, після чого були влаштовані до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на повне державне утримання (а.с. 9, 10, 11).
Згідно рішення Лебединського районного суду Сумської області від 25.10.2016 року малолітніх дітей відібрано у батьків без позбавлення останніх батьківських прав та передано на повне державне утримання. Рішення суду не оскаржено та набрало законної сили 05.11.2016 року (а.с. 12-14).
Під час обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_7 з'ясовано, що внаслідок нанесення збитків іншому фермерському господарству у червні 2017 року на суму 15 тисяч гривень, подружжя відсторонене від роботи, керівництвом ПП «Надь» запропоновано подружжю виселитися із наданого їм житла та вжити заходів щодо пошуку іншої роботи (а.с. 28).
В судовому засіданні також встановлено, що з часу прийняття судового рішення про відібрання дітей, батько ОСОБА_9 провідував дітей у Сумському обласному спеціалізованому Будинку дитини 2 рази (29.03.2017, 27.06.2017) цікавився станом їх здоров'я. Мати ОСОБА_8 провідувала дітей 6 разів (23.11.2016, 17.01.2017, 15.02.2017, 29.03.2017, 27.06.2017, 14.09.2017), телефонувала (01.03.2017), приносила гостинці, цікавилася станом здоров'я дітей (а.с. 23).
ОСОБА_8 притягувалася до адміністративної відповідальності 16.08.2016 за частиною 1 статті 184 КУпАП, 19.10.2016 року за статтею 178 КУпАП. ОСОБА_9 притягувався до адміністративної відповідальності 02.08.2016 за частиною 2 статті 178 КУпАП, 02.08.2016 за частиною 1 статті 184 КУпАП, 19.11.2016 за статтею 177 КУпАП (а.с. 20, 21).
ОСОБА_8 відбула стягнення у вигляді 20 громадських робіт, накладене на неї 09.12.2016 Лебединським районним судом Сумської області за частиною 3 статті 178 КУпАП та 11.01.2017 знята з с Лебединського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (а.с. 22).
Крім того, за ініціативою служби у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації вирішувалось питання про доцільність повернення відібраних дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідачам, за результатами якого 16.02.2017 вирішено недоцільним повернення малолітніх дітей (а.с. 30-31).
Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Так, ухилення відповідачами від виконання батьківських обов'язків, також підтверджується поясненнями свідків, наданих у судовому засіданні: свідок ОСОБА_4, голова Підопригорівської сільської ради, пояснила, що на відповідачів були постійні скарги від мешканців села, діти були брудні, постійно плакали, з відкритими ранами, постійно залишались самі. Батьки нібито намагались виправитись, робили ремонт, сільська рада допомагала з ремонтом та харчами. Після повернення дітей, відповідачі знову почали пити, покинули дітей, знову надходили скарги. Відповідачам надали роботу, гроші на худобу, надали помешкання, однак це не дало жодних результатів, у зв'язку з чим вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав.
Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 - директор Лебединського районного центру соціальної служби сім'ї, дітей та молоді, також надала пояснення, що під час виїздів на адресу мешкання, діти були брудні, батьки та родичі пиячили. Батькам пропонували змінити село, щоб знайти роботу, після чого вони переїхали, знайшли роботу, зняли будинок. Родина була під соціальним супроводом через неналежне виконання батьківських обов'язків, проведена робота з батьками не дала результатів, вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав.
Також, у відповідності до Висновку органу опіки та піклування Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, вирішено за доцільне позбавити останніх батьківських прав стосовно малолітніх дітей (а.с. 35-36).
Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків.
Разом з тим, з дослідженого акту обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1, від 18.01.2018 року №58 та 30.01.2018 року №69, складеного службою у справах дітей Виконкому Металургійної районної у місті ради, встановлено що санітарно-гігєнічні умови для проживання дітей задовільні. Проте батьки не працевлаштовані, постійного доходу не мають, після опитування мешканців встановлено, що влітку 2016 року діти мешкали за вказаною адресою, батьки вживали спиртні напої та сварилися у нічний час, в квартирі знаходились сумнівні сторонні особи, викликались органи поліції.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов'язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Однак, відповідачі не вважали необхідним, скористатися своїм правом надання особистих пояснень та доказів, спростування аргументів позивача.
Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.
Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі не тільки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дітей, а й свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками та своєю байдужістю травмують психічне здоров'я дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують належного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню дітьми загальноприйнятих норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, а отже ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню синів, не проявляють батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов'язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 206, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Лебединської райдержадміністрації в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа служба у справах дітей Металургійної районної у м. Кривий Ріг ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 передати Лебединській райдержадміністрації для вирішення питання подальшого їх улаштування до сімейних форм виховання або до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення.
Стягнути з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 800,00 (вісімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір в розмірі 800,00 (вісімсот) гривень.
Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 01.03.2018 року.
Суддя: В. Є. Сільченко