ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1200/17
Провадження № 2-п/210/8/18
У Х В А Л А

іменем України

"31" січня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ступак С.В.,

при секретарі Драгунової Я.М.,

за участю:

заявника (відповідача) ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м. Кривого Рогу заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року по цивільній справі №210/1200/17 провадження №2/210/1209/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2017 року до канцелярії суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про перегляд заочного рішення, заява вмотивована тим, що 08 червня 2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу винесено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про та вирішено усунути перешкод в користуванні власністю ОСОБА_5 шляхом виселення ОСОБА_2.

Дане рішення заявник не отримувала, участі під час розгляду даної справи не брала, оскільки не знала про її розгляд. Повістки не отримувала, а тому не змогла висловити свою позицію щодо відповідної справи. Фактично по даній справі були порушені її цивільні та конституційні права, та зазначила, що позивач по справі є її рідною бабусею матірю її батька ОСОБА_6, який помер 30 травня 2013 року. Заявник народилася у м. Кривому Розі та проживала разом з батьками та бабусею у спірній квартирі, згодом вони переїхали бо міста Біла Церква, однак через деякий час заявник повернулась до м. Кривого Рогу і жила з батьками своєї матері до 9 класу. Потім, заявник разом з позивачем по справі та батьком проживала у спірній квартирі по теперішній час.

Заявник в заяві зазначила, що у неї є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з заявником в квартирі АДРЕСА_1.

Про вказане рішення заявник дізналася від державного виконавця коли її прийшли виселяти з квартири. У звязку з чим, просила суд заочне рішення скасувати та призначити справу в загальному порядку.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 30 січня 2018 року ОСОБА_3 заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_9 ОСОБА_4, заперечувала проти задоволення вказаної заяви подала до суду відзив та в судовому засіданні зазначила, що заявник з метою затягування примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 210/1200/17 провадження № 2/210/1209/17 від 08 червня 2017 року, Відповідачкою по справі ОСОБА_2 було подано заяву про перегляд заочного рішення.

Так, незважаючи на те, що 15.12.2017 року набув чинності ЦПК України заява про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 подана відповідно до вимог ЦПК України, що втратив чинність.

Відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна мати чітку форму та зміст.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 285 ЦПК України передбачена необхідність зазначення обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та(або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це. В порушення даної вимоги Відповідач - ОСОБА_2, не спростовуючи самостійне проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, через самоправне заняття житлового приміщення, вказує на те, що не отримувала жодного повідомлення про розгляд справи. Але в матеріалах даної цивільної справи містяться повернуті поштові конверти із зазначенням підстав недоставлення «не отримано одержувачем», що свідчить про умисне ігнорування ОСОБА_2 судових викликів.

Стосовно виконання вимоги п. 4 ч. 1 ст. 285 ЦПК України, Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення повинен послатись на докази, якими обґрунтовує заперечення проти вимог Позивача. Жодних обґрунтованих заперечень заява ОСОБА_10 не містить, а навпаки, підтверджує законність та вмотивованість винесеного рішення. Так, ОСОБА_2 підтверджує своє проживання у квартирі Позивача та зазначає про відсутність конфлікту між нею та ОСОБА_9 спростовується притягненням Відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Стосовно малолітніх дітей ОСОБА_2, Позивачу невідомо про їх проживання у належній на праві власності квартирі, оскільки ОСОБА_2 приїхала у гості та самоправно одноособово зайняла житлову площу.

Отже, на думку представника позивача відсутні підстави для скасування заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 210/1200/17 провадження № 2/210/1209/17 від 08 червня 2017 року та призначення справи до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження оскільки відповідач був належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи поштовим зв'язком але у судові засідання без поважних причин не з'являлася та не повідомила суд про причини своєї неявки. Під час розгляду справи факт самоправного одноособового безпідставного зайняття житлової площі ОСОБА_2 повністю доведено, заява про перегляд заочного рішення не містить доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та такі докази не наведено Відповідачем.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Справа була вирішена за правилами ст. 224 ЦПК України ( чинної на час винесення заочного рішення ), оскільки відповідач повторно в судове засідання не зявилася , хоча належним чином, (у порядку ч.ч. 4 - 5 ст .74 ЦПК) була повідомлена про час і місце судового розгляду справи та про поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою : 1 ) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення зави про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При винесенні заочного рішення відповідач була належним чином повідомленими про дату, час та місце судових засідань, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду після вручення ( а. с. 21-23)

У відповідності до п. 99 « Правил надання послуг поштового зв'язку » , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою « Судова повістка », рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом ( свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо ), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Таким чином, суд вважає, що саме неналежна процесуальна поведінка ОСОБА_2 стала підставою для неявки останньої до суду та неповідомлення про причини неявки, що не є поважною причиною.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475 / 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4.XI.1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Зазначене є завданням цивільного судочинства ( ст. 3 ЦПК України )

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного ( без невиправданих зволікань ) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади ( насамперед суду ); характер процесу та його значення для заявника ( справи " Федіна проти України " від 02 вересня 2010 року, " Смірнова проти України " від 08 листопада 2005 року, " Матіка проти Румунії " від 02 листопада 2006 року, " Літоселітіс проти Греції " від 05 лютого 2004 року та інші ).

Таким чином обставини на які посилається заявник не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення, у звязку з чим суд вважає за необхідне залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 284- 287ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року по цивільній справі №210/1200/17 провадження №2/210/1209/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали було складено 02 лютого 2018 року.

Суддя: С. В. Ступак