Справа № 299/1478/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Готра Т.Ю., Фазикош Г.В.,

секретарі:Терпай С.М.

за участі представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2017 року (Головуючий - суддя Рішко Г.І.) у справі за позовом ОСОБА_6, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_3 до Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 звернулася в суд в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7 із позовом до Виноградівськоїміської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про встановлення факту батьківства.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у фактичних шлюбнихстосунках з ОСОБА_8 з лютого по листопад 2003 року. 31.05.2003 року вони повінчалися, однакреєстраціяшлюбуміж ними не відбулася, оскільки вона булла неповнолітньою. У листопаді 2003 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, а 18.03.2004 року у позивачки народився син ОСОБА_7. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Встановлення факту батьківства після смерті померлого ОСОБА_8 необхідно для оформлення спадщини. Приватним нотаріусом відмовлено позивачці у відкритті спадщини, оскільки необхідно надати документи, які підтверджують факт родинних відносин. 03.05.2017 року за заявою законного представника позивача заведено спадкову справу. Позивачка просить суд встановити той факт, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року є рідним батьком неповнолітньогоОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

РішеннямВиноградівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Встановлено той факт, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є рідним батьком неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК НОМЕР_1.

Не погоджуючись з рішенням судуОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_5,як особа, яка не брала участь у справі подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити,посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що довірителька являється єдиною спадкоємецею за померлим ОСОБА_8, однак суд вирішуючи дану справу не залучив її до участі у справі, чим вирішив питання про її права та обов'язки.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки судом допущено неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України, який вступив в дію з 15.12.2017 року, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому сааме позивач визначає до кого пред'явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Пред'являючи даний позов ОСОБА_6 про встановлення факту батьківства в якості відповідача зазначила Виноградівську міську раду.

Натомість, позивач, достовірно знаючи про ту обставину, що апелянт є спадкоємцем за майном покійного ОСОБА_8, подала відповідну заяву до приватного нотаріуса - не залучила її в якості відповідача по справі.

Статтею 130 СК України чітко передбачено, що «...При розгляді справи про встановлення факту батьківства може виникнути питання про наявність спору про право. Зокрема, якщо факт батьківства надає право на спадкування за законом, то до участі в справі мають бути залучені усі заінтересовані особи (спадкоємці). Якщо хтось із заінтересованих осіб заперечувати встановлення факту, мотивуючи свої заперечення наявністю спору про право, то заява в порядку окремого провадження розглянута бути не може. Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах...».

Цього судом першої інстанції та позивачем дотримано не було.

Натомість, позов пред'явлено до Виноградівської міської ради, тобто до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч.3 п.4 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першоїі нстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі. За таких обставин, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

З врахуванням того, що справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному суб'єктному складі, а в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст.51 ЦПК України, відтак виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст.268,374,376, ЦПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5,задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2017 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовит и.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.02.2018 року.

Головуючий

Судді