ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/2130/16-ц

провадження № 22-ц/4809/168/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

прокурор відділу забезпечення представництва в суді управління представництва держави в суді прокуратури Кіровоградської області -Володіна А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління національної поліції у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2018 року, суддя Іванова Л.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Кіровоградської області, управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до прокуратури Кіровоградської області, управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2014 року у справі № 400/1927/13-к, який ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25.03.2015 року залишено без змін, він був виправданий за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, при цьому, під час розгляду вищевказаної кримінальної справи судом було встановлено, що працівники правоохоронних органів порушували його права.

Позивач зазначив, що кримінальна справа № 80-1052 відносно нього порушена постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. за ч. 2 ст. 368 КК України 02.08.2008 року.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 02.08.2008 року відносно нього обрано запобіжний захід -підписку про невиїзд.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 11.08.2008 року, санкціонованою прокурором Кіровоградської області, його відсторонено від посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за розрахунковими операціями управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Кіровоградській області.

12.08.2008 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. накладено арешт на все його майно і в тому числі на домоволодіння № 57 по вул. Єгорова в м. Кіровограді та в той же день внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

21.08.2008 року постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. відносно нього порушено кримінальну справу за фактом одержання хабара від ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 368 КК України та об'єднано з кримінальною справою № 80-1052.

Наказом від 03.11.2008 року його звільнено з займаної посади у зв'язку з скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

В січні 2009 року голові ДПА в Кіровоградській області направлено подання в порядку ст. 231 КПК України з викладенням обставин двох епізодів кримінальної справи та викладена впевненість у його винності.

15.02.2009 року кримінальна справа № 80-1052 направлена до суду.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20.07.2010 року його засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком 2 роки з позбавленням права займати посади в органах державної податкової інспекції.

Ухвалою суду касаційної інстанції зазначений вирок суду скасовано, справа направлена на новий судовий розгляд, в результаті якого його знову було засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03.07.2013 року кримінальна справа повернута для проведення додаткового розслідування.

15.08.2013 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 368 КК України, внесені заступником начальника СУ УМВС України в Кіровоградській області Босонченко В.В. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400.

30.10.2013 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, при цьому, з метою приховати незаконні дії правоохоронних органів, - було сфальсифіковано висновок судово-почеркознавчої експертизи.

За виявленими фактами фальсифікації експерта НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області Босову О.П. притягнуто до дисциплінарної відповідальності. 28.11.2013 року обвинувальний акт за ч. 2 ст. 368 КК України затверджений прокурором і направлений до Петрівського районного суду Кіровоградської області.

Позивач зазначив, що кримінальна справа в частині інших двох епізодів, які йому пред'являлися, та обвинувачення в яких було пред'явлено в 2008 році, - були закриті в зв'язку з явною фальсифікацією матеріалів кримінальної справи.

Позивач вважає, що у зв'язку з вказаним, усі дії оперативного підрозділу, пов'язані з окремими обмеженнями прав і свобод підсудного, вся оперативно-розшукова діяльність та документи, складені за результатами дій, пов'язаних з окремими обмеженнями прав і свобод, є незаконними.

Незаконні обшук людей та автомобіля, зазначені в протоколі огляду місця події від 01.08.2008 року, проводились без ухвали суду, фальсифікація підписів понятих в протоколі огляду місця події від 01.08.2008 року, незаконне проведення оперативно-розшукових заходів вказує на умисність дій працівників міліції і прокуратури.

Таким чином, позивач вважає, що внаслідок незаконних дій органів досудового слідства у нього (позивача) виникло беззаперечне право на відшкодування завданої шкоди у відповідності до Закону України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Позивач також зазначив, що в період перебування під слідством і судом він зазнав значних психо-емоційних страждань, оскільки 01.08.2008 року його було незаконно затримано та доставлено до прокуратури, де його безперервно допитували всю ніч, не даючи не їжі, не води, не даючи спати, а надалі було незаконно обмежено його право на свободу пересування.

Крім цього, в період незаконного кримінального переслідування він не мав можливості повноцінно розпоряджатися всіма своїми Конституційними правами, в тому числі, можливості повноцінно забезпечувати себе та свою сім'ю. Моральні страждання також виразились в тому, що за місцем його роботи різко і негативно змінилось ставлення загалу до його особи, його гідність, честь громадянина та ділову репутацію було принижено. До відома керівництва податкової інспекції органами прокуратури було доведено інформацію про те, що він є злочинцем. Всі його намагання довести свою невинуватість в інкримінованому йому злочині, незважаючи на пряму дію норм ст.62 Конституції України, були нівельовані і неприйняті до уваги правоохоронними органами. Позивач був позбавлений права на справедливий суд, будучи засудженим двома обвинувальними вироками Петрівського районного суду Кіровоградської області та колегією апеляційного суду Кіровоградської області. Зневіра у правосуддя та можливість верховенства права над обвинувальним і неправосудним ухилом суду у нього (позивача) тривало значний проміжок часу до моменту винесення остаточного судового рішення у названому кримінальному провадженні апеляційним судом Кіровоградської області.

Позивач зазначив, що після встановлення судом його невинуватості, він не зміг поновитись за попереднім місцем роботи в зв'язку з ліквідацією податкової інспекції і небажанням керівництва новоствореного державного органу брати на роботу особу, честь і гідність якої принижена правоохоронними органами, яка в зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності 7 років не працювала і втратила кваліфікацію.

Також позивач вказав, що він переніс страждання, пов'язані з незаконним проведенням відносно нього оперативно-розшукових заходів, незаконного обшуку, незаконного затримання і знущань над ним, що викликало загострення хвороб і тривале лікування, незаконним накладенням арешту на його майно, і в тому числі на житло, незаконним обранням відносно нього запобіжного заходу - підписки про невиїзд, незаконним пред'явленням обвинувачення, незаконним відстороненням від роботи, що стало приводом для звільнення з посади, фальсифікацією доказів відносно нього та незаконного «створення» додаткового епізоду неіснуючої злочинної діяльності.

Крім того, гострі переживання викликає втрачена можливість побудувати кар'єру та неможливість в майбутньому це здійснити з огляду на спаплюжену ділову репутацію, так як обмеження були заподіяні в самому продуктивному віці, а також вплив цих подій на подальше пенсійне забезпечення. Тривалі переживання потягнули подальше виникнення і загострення хвороб, додаткові страждання та витрачання часу і коштів на лікування.

Позивач зазначив, що під слідством і судом він перебував 79 місяців в період з 01.08.2008 року по 25.03.2015 року. За травень 2008 року йому нарахована заробітна плата в сумі 5 571 грн., тому мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди повинен складати 440 109 грн. Однак з урахуванням його віку, тривалості впливу та руйнівних наслідків для його життя розмір грошового відшкодування моральної шкоди повинен складати 1 000 000 грн.

Окрім того, позивач зазначив, що його було звільнено з роботи в зв'язку з кримінальним переслідуванням, що також стало перешкодою для можливості його працевлаштування. В зв'язку зі звільненням з державної служби і неможливістю знайти роботу, перебуваючи під слідством і судом та застосуванням запобіжних заходів, - він втратив заробіток. У жовтні, 2008 року йому було нараховано 4 561,64 грн. заробітної плати, в листопаді, 2008 року, - 6 568,00 грн., у зв'язку з чим його середній заробіток складає 5 564,82 грн.

Позивач вказав, що порушення його прав тривало 79 місяців, протягом яких він не міг реально отримати заробітну плату на суму 439 620,78 грн. (5564,82*79).

З огляду на викладене, посилаючись на ст. ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, а також Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивач просив стягнути на свою користь за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державного казначейства України 1 000 000 грн. моральної шкоди та 439 620,78 грн. збитків.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2016 року позов задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення апеляційного суду ОСОБА_1 було подано касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2017 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2016 року та рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2017 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2018 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що безумовною підставою для відшкодування шкоди є саме наявне рішення суду в якому встановлене незаконність слідчих дій. Доводи позивача про те, що працівники правоохоронних органів порушували права позивача в тому числі фальсифікували матеріали кримінальної справи не відповідають дійсності, оскільки судом встановлено факт порушення Методики дослідження підписів, а не фальсифікація. Крім того, позивач не звертався до органів внутрішніх справ із заявою про відшкодування шкоди, розрахунок сум на відшкодування шкоди не проводився. Позивач не надав належних доказів підтверджуючих спричинену шкоду правоохоронними органами. Судом першої інстанції невірно визначено суму відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.09.2018 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління національної поліції у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2018 року.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд Кіровоградської області та утворити Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, у разі ліквідації суду, який розглядав справ, суд передає справу на розгляд іншому суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» рішенням зборів Кропивницького апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року №6 днем початку роботи Кропивницького апеляційного суду визначено 05 жовтня 2018 року.

05 жовтня 2018 року Кропивницький апеляційний суд розпочав свою роботу.

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду та 08 жовтня 2018 року розподілено колегії суддів для розгляду справи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.10.2018 року справу призначено до розгляду на 01.11.2018 року.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції надано не було.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції встановив, що відповідно до постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження від 02.08.2008 року, винесеної старшим слідчим СВ прокуратури Кіровоградській області Яковенко С.С. порушено кримінальну справу № 80-1052, зокрема, відносно головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за розрахунковими операціями Державної податкової адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за фактом одержання ним хабара в сумі 1500 грн. від ОСОБА_8, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 02.08.2008 року відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід - підписки про невиїзд. 02.08.2008 року ОСОБА_1 підписав підписку про невиїзд.

Згідно з постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 11.08.2008 року, санкціонованою виконуючим обов'язків прокурора Кіровоградської області ОСОБА_13., ОСОБА_1. відсторонено від посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за розрахунковими операціями управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Кіровоградській області.

Постановою про накладення арешту на майно старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 12.08.2008 року накладено арешт на усе майно обвинуваченого ОСОБА_1, в тому числі і на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, та 12.08.2008 року внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний запис про обтяження вказаного майна.

21.08.2008 року старшим слідчим СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенком С.С. винесено постанову про порушення кримінальної справи, прийняття її до провадження та об'єднання кримінальних справ, відповідно до якої, відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за фактом одержання хабара в сумі 300 доларів США від ОСОБА_5, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України та об'єднано з кримінальною справою № 80-1052.

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 1058/10/11-28-05-40 від 01.03.2016 року «Про надання відповіді на адвокатський запит» наказом від 03.11.2008 року № 436-о ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 03.11.2008 року, у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Судом також встановлено, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2010 року залишеним в силі ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 20.07.2010 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної податкової адміністрації строком на 2 роки, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 21 квітня 2011 року зазначений вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2010 року скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної податкової адміністрації на строк 2 роки, зі звільненням від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком на 3 роки.

Ухвалою колегії суддів у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 03.07.2013 року вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_1 скасовано, а справу повернуто на додаткове розслідування.

Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування від 15.08.2013 року № 6/4627 відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено заступником начальника СУ УМВС України в Кіровоградській області підполковником міліції Босонченко В.В. до єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2013 року за № 0000400.

30 жовтня 2013 року ОСОБА_1 старшим слідчим в ОВС СВ «ОЗ» УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою осіб, поєднане з вимагання хабара за виконання чи невиконання і інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої їх влади та службового становища, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2014 року у справі № 400/1927/13-к, провадження № 1-кп/400/9/14, який (вирок) колегією судів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 25.03.2015 року залишено без змін, ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Суд першої інстанції зазначив, що фактичний період тривалості кримінального провадження відносно ОСОБА_1, перебування ОСОБА_1 під слідством та судом становить понад шість років або 79 повних місяці за період з 02.08.2008 року (з моменту винесення постанови про порушення кримінальної справи) по 25.03.2015 року (винесення апеляційним судом Кіровоградської області ухвали, якою виправдувальний вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_1 залишено без змін), відповідно мінімально визначений законодавством розмір відшкодування моральної шкоди становить 294 117 грн. (79 місяців х 3 723 грн.).

Суд першої інстанції приймаючи до уваги встановлені обставини дійшов висновку - стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 наказом № 436-о від 03.11.2008 року був звільнений з посади головного державного податкового ревізова-інспектора ДПА у Кіровоградській області у зв'язку із скороченням чисельності штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується листом ГУ ДФС України в Кіровоградській області вих. № 1058/10/11-28-05-40 від 01.03.2016 року, при цьому, доказів щодо звернення до суду з вимогами щодо зміни формулювання підстав звільнення, або спору про незаконне звільнення, позивачем суду не надано.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з довідки про заробітну плату ОСОБА_1 № 15/11-28-05-32 від 01.03.2016 року, виданої за підписом в.о. начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області Тавренкової Т.С. та головного бухгалтера ОСОБА_12, що останній до звільнення (03.11.2008 року) по грудень, 2008 року отримував заробітну плату, тим самим, на час відсторонення позивача від посади головного державного податкового ревізова-інспектора відділу контролю за розрахунковими операціями управління податкового контролю юридичних осіб ДПА у Кіровоградській області за постановою слідчого від 12.08.2008 року до часу звільнення з посади позивач ОСОБА_1 продовжував отримувати заробітну плату за посадою, що в свою чергу, спростовує як наведені позивачем підстави для відшкодування заробітку, так і сам розрахунок для його (заробітку) відшкодування, що має наслідком про відмову позивачу в цій частині позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доводи викладені в апеляційній скарзі , що позивачем не надано належних доказів підтверджуючих спричинену йому шкоду правоохоронними органами, та не надано належних розрахунків цих сум не знайли свого підтвердження .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження від 02.08.2008 року, винесеної старшим слідчим СВ прокуратури Кіровоградській області Яковенко С.С. порушено кримінальну справу № 80-1052, зокрема, відносно головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за розрахунковими операціями Державної податкової адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за фактом одержання ним хабара в сумі 1500 грн. від ОСОБА_8, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 02.08.2008 року відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд. 02.08.2008 року ОСОБА_1 підписав підписку про невиїзд.

Згідно з постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 11.08.2008 року, санкціонованою виконуючим обов'язків прокурора Кіровоградської області ОСОБА_13., ОСОБА_1. відсторонено від посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу контролю за розрахунковими операціями управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Кіровоградській області.

Постановою про накладення арешту на майно старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенка С.С. від 12.08.2008 року накладено арешт на усе майно обвинуваченого ОСОБА_1, в тому числі і на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, та 12.08.2008 року внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний запис про обтяження вказаного майна.

21.08.2008 року старшим слідчим СВ прокуратури Кіровоградської області Яковенком С.С. винесено постанову про порушення кримінальної справи, прийняття її до провадження та об'єднання кримінальних справ, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за фактом одержання хабара в сумі 300 доларів США від ОСОБА_5, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України та об'єднано з кримінальною справою № 80-1052.

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 1058/10/11-28-05-40 від 01.03.2016 року «Про надання відповіді на адвокатський запит» наказом від 03.11.2008 року № 436-о ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 03.11.2008 року, у зв'язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2010 року залишеним в силі ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 20.07.2010 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної податкової адміністрації строком на 2 роки, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 21 квітня 2011 року зазначений вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2010 року скасовано, а кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної податкової адміністрації на строк 2 роки, зі звільненням від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком на 3 роки.

Ухвалою колегії суддів у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 03.07.2013 року вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_1 скасовано, а справу повернуто на додаткове розслідування.

Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування від 15.08.2013 року № 6/4627 відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено заступником начальника СУ УМВС України в Кіровоградській області підполковником міліції Босонченко В.В. до єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2013 року за № 0000400.

30 жовтня 2013 року ОСОБА_1 старшим слідчим в ОВС СВ «ОЗ» УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою осіб, поєднане з вимагання хабара за виконання чи невиконання і інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої їх влади та службового становища, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2014 року у справі № 400/1927/13-к, провадження № 1-кп/400/9/14, який (вирок) колегією судів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 25.03.2015 року залишено без змін, ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Фактичний період тривалості кримінального провадження відносно ОСОБА_1, перебування ОСОБА_1 під слідством та судом становить понад шість років або 79 повних місяці за період з 02.08.2008 року (з моменту винесення постанови про порушення кримінальної справи) по 25.03.2015 року (винесення апеляційним судом Кіровоградської області ухвали, якою виправдувальний вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_1 залишено без змін), відповідно мінімально визначений законодавством розмір відшкодування моральної шкоди становить 294 117 грн. (79 місяців х 3 723 грн.).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цьогоКодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440 цс16.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР (далі - Закон № 266/94-ВР), відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Факт заподіяння позивачу моральної шкоди підтверджується доказами які знаходяться в матеріалах справи і не спростовані відповідачами по справі.

Прокурор який приймав участь у справі , не підтримав доводи апеляційної скарги , а погодився з висновками суду першої інстанції.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з вимог, що відшкодування моральної шкоди не може бути менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, однак приймаючи до уваги встановлені обставини , зокрема обсяг моральних страждань , перенесений позивачем за період перебування під слідством та судом , суд обґрунтовано визначив остаточну суму на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 300 000 грн.

Висновки суду першої інстанції в цій частині позовних вимог не спростовані відповідачами по справі.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції, так як не впливають на законність прийнятого рішення.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2018 року - залишити без змін.

Текст постанови складено 09.11. 2018року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: