Справа № 725/2254/16-ц
Провадження № 22-ц/779/259/2018
Головуючий у 1 інстанції Войтун О.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Горейко М.Д., Мелінишин Г.П.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Володимир-Буд», ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Житлово-будівельний кооператив «Моноліт», Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, Чернівецька міська рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про виділення для звернення стягнення частки майна та звернення стягнення на майно, за апеляційними скаргами приватного підприємства «Володимир Буд» та ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в :

18.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом.

В заяві зазначив, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.10.2013 року розірвано договір підряду №1 від 08.05.2007 року, укладеного між ним та ОСОБА_4, та стягнуто з ОСОБА_4 на його користь 4 936 171,85 грн. та 3441 грн. судових витрат.

Посилаючись на те, що під час примусового виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем встановлено відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, а відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 є єдиним засновником приватного підприємства «Володимир Буд», позивач просив, уточнивши 12.09.2016 року свої вимоги, виділити для звернення стягнення частину майна ПП «Володимир Буд», пропорційну частці учасника ОСОБА_4 у статутному фонді, а саме:

- Обєкт завершеного будівництва, житловий комплекс для суддів апеляційного та місцевих судів міста (1-а черга), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, провулок Смотрицького, 2, який складається з восьми квартир, секція №4 (будинок літера А) загальною площею з урахуванням площ балконів 589,9 кв.м. та житлової 266,9 кв.м, де по квартирі №1 загальною площею 74,5 кв.м., житловою 35,7 кв.м., по квартирі №2 загальною площею 74,5 кв.м., житловою 35,8 кв.м., по квартирі №3 загальною площею 76,20/73,90 кв.м. житловою 35,00 кв.м., по квартирі №4 загальною площею 77,5/75,10 кв.м., житловою 36,00 кв.м., по квартирі №5 загальною площею 73,40 кв.м., житловою 37,60 кв.м., по квартирі №6 загальною площею 73,10 кв.м., житловою 35,40 кв.м., по квартирі №7 загальною площею 76,20/73,90 кв.м., житловою 35,00 кв.м., по квартирі №8 загальною площею 74,50/72,20 кв.м., житловою 35,00 кв.м.;

- Обєкт незавершеного будівництва житловий комплекс для суддів апеляційного та місцевих судів міста (1-а черга) секція 2;

- Обєкт незавершеного будівництва житловий комплекс для суддів апеляційного та місцевих судів міста (1-а черга) секція 1а;

та просив звернути стягнення на вказане майно на його користь в обсязі, необхідному для задоволення суми кредиторських вимог до ОСОБА_4, які складають 4 936 171,85 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 серпня 2017 року позов задоволено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що 27.08.2008 року між ПП «Володимир Буд» та ПАТ КБ «ПриватБанк було укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку був переданий обєкт незавершеного будівництва житловий комплекс для суддів апеляційного та місцевих судів міста 1-а черга за адресою м. Чернівці, Смотрицький проїзд буд.2.

Зазначений договір іпотеки чинний і на даний час, оскільки залишилось не виконаним основне зобовязання.

Апелянт зазначає, що відповідно ст. 149 ЦК звернення стягнення на частину майна ТзОВ, пропорційну частці учасника товариства в статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності в нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів.

Позивач не подав доказів відсутності у боржника майна, грошових коштів на рахунках, та того, що статутний капітал ПП «Володимир Буд» поділений на частки. Також не подано доказів вартості майна, на яке позивач просить звернути стягнення.

Не враховано судом і того, що відповідно до ч.1 ст. 379 ЦПК питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця, а тому суд не вправі вирішувати таке питання за позовом стягувача.

Також вказує на те, що до моменту встановлення державним виконавцем факту відсутності у боржника грошових коштів, на які може бути звернено стягнення або іншого майна, на яке боржник, скориставшись своїм правом, запропонує звернути стягнення в першу чергу, неможливості реалізації нерухомого майна, позовні вимоги є передчасні.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ПП «Володимир Буд» також подало апеляційну скаргу, у якій посилається на неправильне застосуванням норм матеріального права.

Так, суд, посилаючись на аналогію закону, застосував ст.ст.131,149 ЦК, які регулюють питання звернення стягнення на частку учасника у складеному капіталі господарських товариств: повного товариства та майна товариства з обмеженою відповідальністю.

Апелянт зазначає, що до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства та командитні товариства.

Однак, відповідно до ст.113 ГК приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці.

Згідно статуту ПП «Володимир Буд» - це приватне, унітарне підприємство, засноване на праві приватної власності однієї особи.

Не враховано судом і того, що відповідно до ч.3 ст. 62 ГК підприємство, якщо інше не встановлено законом, діє на підставі статуту.

Згідно п.1.8 статуту ПП «Володимир Буд» підприємство не відповідає по зобовязаннях засновника.

Крім того, відповідно до ст. 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Не враховано судом і того, що згідно п.1.4 Договору від 02.08.2011 року власником частини обєкта будівництва, або результату виконаних будівельних робіт, до здачі його в експлуатацію є ЖБК «Моноліт». Аналогічні положення містяться у п.8.2, 8.3 Договору, відповідно до яких після завершення будівництва житлові квартири, визначені додатком №1 до Договору набуваються Стороною-1 (її асоційованими членами) у власність без будь-якого додаткового погодження або надання Стороною-2 або третіми особами документів, як-то актів приймання-передачі тощо. Після введення обєкта в експлуатацію Сторона-1 (її асоційовані члени) набувають у власність належну їм частину обєкта (квартири) як первісні набувачі нерухомості з одержанням відповідного свідоцтва на право власності.

Також, відповідно до додаткових угод, укладених між ПП «Володимир Буд» та ЖБК «Моноліт», останній передав на виконання умов договору з будівництва житлового комплексу для суддів апеляційного та місцевого судів міста за адресою проїзд Смотрицького, 2 в м. Чернівці 6 891 791 грн.

Крім того, після ухвалення рішення суду, стало відомо, що власниками квартир, які виділені для звернення стягнення, є треті особи у даній справі: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, а отже рішенням суду звернуто стягнення на майно, яке не належить ПП «Володимир Буд».

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим суд застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення, а справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи. Судові повістки були надіслані особам, які беруть участь у справі, за наявними в матеріалах справи адресами.

Представник ОСОБА_3 подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що у звязку з хворобою не може прибути на визначену судом дату, однак доказів перебування на лікуванні не подав.

Представник ЖБК «Моноліт» також подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що не отримав повістки про виклик до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем встановлено відсутність у боржника ОСОБА_4 майна, на яке можливо звернути стягнення, а звернення ОСОБА_3 до ПП «Володимир Буд», засновником якого є ОСОБА_4, з вимогою скликати та провести загальні збори учасників підприємства щодо виділення для звернення стягнення на частину майна ПП «Володимир Буд», пропорційної частці ОСОБА_4 у статутному капіталі, залишено без відповіді.

При цьому суд посилався на те, що на момент вирішення даного спору ПП «Володимир Буд» є власником житлового комплексу для суддів апеляційного та місцевих судів міста (1-а черга) в м. Чернівці, проїзд Смотрицького, 2 (вісім квартир), та застосував аналогію закону, а саме ст. 131, 149 ЦК, які регулюють питання звернення стягнення на частку учасника у складеному капіталі господарських товариств - повного товариства та товариства з обмеженою відповідальністю.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.10.2013 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору підряду та стягнення коштів.

Постановлено розірвано договір підряду №1 від 08.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4 936 171,85 грн. та 3441 грн. судових витрат.(т.2 а.с.46,47)

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги про виділення для звернення стягнення частини майна ОСОБА_3 мотивував тим, що ОСОБА_4 не виконав вимоги державного виконавця щодо сплати боргу, а в процесі примусового виконання рішення суду державним виконавцем встановлено відсутність у боржника ОСОБА_4 майна, на яке можливо звернути стягнення, тому з посиланням на ст. 131 та 149 ЦК, ст. 57 ЗУ «Про господарські товариства» та ст. 10, 48 ЗУ «Про виконавче провадження» просив задовольнити позов.

Суд вирішив заявлений позов, не врахувавши наступного.

Порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 379 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Отже, згідно зі ст. 379 ЦПК право на звернення до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, має лише державний виконавець.

Таким чином, суд при розгляді справи не врахував положень ст. 379 ЦПК щодо субєкта звернення з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, необхідність звернення з яким виникає в процесі виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім того, підлягають розподілу судові витрати, понесені апелянтами у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та на користь ПП «Володимир Буд» слід стягнути по 7579,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги приватного підприємства «Володимир Буд» та ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Володимир-Буд», ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Житлово-будівельний кооператив «Моноліт», Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, Чернівецька міська рада, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про виділення для звернення стягнення частки майна та звернення стягнення на майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 7579,00 грн. витрат по оплаті судового збору .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного підприємства «Володимир Буд» 7579,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: М.Д. Горейко

ОСОБА_15