Справа № 336/6699/17
Пр. № 2/336/526/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

20 лютого 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування по Шевченківському району Запорізької міської ради, Служба (управління) по справам дітей по Шевченківському району Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначила, що з 11.09.2004 року позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького управління юстиції м. Запоріжжя, актова запис №952. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_3. Шлюбні відносили сторони фактично припинили в червні 2012 року, з того часу мешкають окремо. 10.09.2012 року шлюб між сторонами розірваний Шевченківським районним судом м. Запоріжжя. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2012 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання їх малолітньої доньки. Відповідач ОСОБА_2 не займається вихованням доньки, ухиляється від своїх батьківських обов'язків по догляду, утримання доньки, не цікавиться її життям. Фактично він покинув свою доньку та з червня 2012 року її не бачив. На прохання позивачки надавати допомогу, відповідач відмовляється. Відповідач не сплачує аліменти, які стягнуті рішенням суду та 03.10.2017 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_2 був оголошений у розшук, як боржник. Позивачка повністю утримує доньку та виховує її.

Позивачка просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка не з'явилась, 20.02.2018 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги, наполягає на його задоволені. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.47).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило (а.с.32-33, 38-39, 45-46).

Представники Органу опіки та піклування по Шевченківському району Запорізької міської ради та Служба (управління) по справам дітей по Шевченківському району Запорізької міської ради в судове засідання не з'явились, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, крім того 20.02.2018 року через канцелярію суду надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, 1977 року народження, стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50-51).

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, внаслідок повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, причини неявки якої суду не відомі, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача від шлюбу з ОСОБА_1, народилась донька - ОСОБА_3, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського відділу управління юстиції м. Запоріжжя, зроблено відповідний актовий запис № 888 (а.с.20).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.12).

Батько - відповідач взагалі не займається вихованням, не бачиться з дитиною, не піклується про неї. Дитина мешкає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, про що складений акт про фактичне місце проживання особи (а.с.16).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2017 року оголошено розшук боржника ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно довідки від 15.09.2017 року Запорізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №59 з поглибленим вивченням англійської мови, ОСОБА_1 виховує доньку, ОСОБА_3 є ученицею 5-Б класу. Батько у виховані дитини участі не бере, під час навчання дитини в закладі, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався (а.с.13).

Відповідач не виконує своїх батьківських обов*язків, які передбачені законом та моральними засадами суспільства.

Відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання.

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування від 20.02.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє дитині належної уваги, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та подальшою долею, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним (а.с.50-51).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню доньки і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст.164,165 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування по Шевченківському району Запорізької міської ради, Служба (управління) по справам дітей по Шевченківському району Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Наумов