печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 лютого 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.,

секретаря Винник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартири,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, шляхом виселення відповідачів з належної їй на праві власності квартири та вселення останньої до житла.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.06.2013 року за реєстраційним номером №1-482. В свою чергу відповідачі, не маючи права на проживання в квартирі чинять перешкоди у її користуванні та не дозволяють вселитися.

В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились. Надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі повторно не з'явились в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що вбачається з наявних у справі зворотних поштових повідомлень, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів та провести заочний розгляд в порядку ст. 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, та встановивши відповідні обставини, в обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.06.2013 року за реєстраційним номером №1-482 (а.с.4).

У даній квартирі відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зареєстровані, що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання (а.с.12,13).

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач у позовній заяві посилається на дану норму як правову підставу для виселення відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідачів немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Відтак, суд вважає, що заявлений позов в наведеній частині вимог знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню, а відповідачів необхідно виселити із зазначеного приміщення без надання їм іншого житла.

Позовні вимоги в частині вселення ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки розцінюються судом як передчасно заявлені.

Крім того, усунення перешкод у здійснені права власності на квартиру шляхом виселення відповідачів не перешкоджає подальшому добровільному вселенню власнику майна у житлове приміщення.

З викладеного, керуючись ст.ст.116, 150 ЖК України, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартири - задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належної їй на праві власності квартири шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.О. Матійчук