Номер провадження 2/243/ 3474 /2018
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(Заочне)

«12» листопада 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Договору № KTXRRX90911839 від 08 травня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2883,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом .

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 серпня 2018 року має заборгованість - 157695,42 грн., яка складається з наступного:

- 2883,60 грн. - заборгованість за кредитом;

- 56060,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1789,25 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом;

- 96962,26 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2008 року, яким з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 4802,63 грн., яка складається з:

- 2883,60 грн. - заборгованість за кредитом;

- 949,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 842,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом;

- 127,84 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, різниця становить 153841,98 грн.

Зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом.

Просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №KTXRRX90911839 від 08 травня 2007 року у розмірі 117007,56 грн., яка складається з наступного:

- 56060,31 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

- 947,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 60000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також судові витрати по справі у сумі 1762,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 12 листопада2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. (а.с.26).

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається матеріалів справи, відповідно до укладеного Договору № KTXRRX90911839 від 08 травня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2883,60 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…»

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на станом на 31 серпня 2018 року має заборгованість - 157695,42 грн., яка складається з наступного:

- 2883,60 грн. - заборгованість за кредитом;

- 56060,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1789,25 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом;

- 96962,26 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З долученого позивачем до позовної заяву розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитними коштами, які просить стягнути позивач, нараховані за весь період прострочення, починаючи з 08 травня 2007 року і до 31 серпня 2018 року.

Так, Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області №2-1127-08 від 18 квітня 2008 року з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 08 травня 2007 року, яка станом на 01 лютого 2008 року складає 4802,63 грн. та складається з:

- 2883,60 грн. - заборгованість за кредитом;

- 949,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 842,00 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом;

- 127,84 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий 08 травня 2007 року і згідно умовами кредитного договору кінцевий термін погашення є 06 листопада 2008 року (а.с. 9).

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином, оскільки в даному конкретному випадку строк нарахування передбачених договором відсотків за кредитом припинився 06 листопада 2008 року, суд вважає, що позивач мав право нарахувати передбачені договором відсотки до повного погашення заборгованості за кредитом. (Правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року провадження №14-10 цс 18).

Разом з тим, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» вже звертався з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № KTXRRX90911839 від 08 травня 2007 року та стягнув достроково заборгованість за кредитним договором, станом на 01 лютого 2008 року, тому доводи позивача про стягнення заборгованості у вигляді заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, яка утворилася станом на 31 серпня 2018 року є необґрунтованими та не можуть бути задоволені.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1015 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Пунктом 3 ППВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» 18 грудня 2009 № 14 роз'яснено, що відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 2 ЦПК України, та з урахуванням положення частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, а банк не просить суд захистити його права відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання, а також виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача, а тому судовий збір не підлягає відшкодуванню та покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283ЦПК України, ст. ст. 526,527,530,1048,1049,1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити у зв'язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Головуючий:

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова