Провадження №22-ц/4812/108/18
Категорія 39
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2018 року м. Миколаїв

Справа № 488/3515/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем Гавор В.Б.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за заявою

ОСОБА_1

зацікавлена особа Головне управління пенсійного фонду України,

про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва, постановлену під головуванням судді Селіщевої Л.І. 14 серпня 2018 року в приміщенні цього ж суду, дата складання повного тексту ухвали не зазначена,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій зазначала, що у березні 2018 року звернулась до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі Комісія при ГУ ПФУ в Миколаївській області) за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, рішенням

Комісії від 22 березня 2018 року їй було відмовлено врахувати стаж роботи з 22 серпня 1992 по 18 вересня 2003 року як пільговий, тому що відсутні первинні документи, які підтверджують факт її роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, а саме: ізолювальником судновим.

Посилаючись на те, що документально підтвердити факт своєї роботи за спеціальністю «ізолювальник судовий» на підприємстві ЗАТ «Судбудізоляція» в період з 12 березня 1994 року по 18 вересня 2003 року вона не може та у звязку з цим не може реалізовувати своє право на пенсію на пільгових умовах , до того ж підприємство ліквідовано, заявниця просила встановити факт, що вона в зазначений період працювала у ЗАТ «Судбудізоляція» за спеціальністю «ізолювальник судновий».

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду першої інстанції, просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 6 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження.

На виконання Указів Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення нових апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року № 297/2018 «Про переведення суддів», Апеляційний суд Миколаївської області ліквідовано та утворено новий Миколаївський апеляційний суд. Справи, що перебували у його провадженні, передані до новоутвореного Миколаївського апеляційного суду (частина 5 статті 31 ЦПК України), який розпочав роботу 3 жовтня 2018 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року у складі, визначеному при автоматичному розподілі, цивільну справу прийнято до провадження цього суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Правила статті 315 ЦПК України окреслюють коло юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

За змістом цієї норми такими є факти:1) які згідно з законом породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а заявник не має іншої можливості одержати або відновитизагублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 3) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (пункт 1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право (частина 4 статті 315 ЦПК).

Звертаючись до суду заявниця посилалась на те, що підтвердити факт її роботи в ЗАТ «Судбудізоляція» с 12 березня 1994 року по 18 вересня 2003 року за спеціальністю ізолювальник судновий в судовому порядку їй необхідно для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження стажу).

Пунктом 20 Порядку підтвердження стажу встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року (далі - Порядок підтвердження періодів роботи).

Пунктом 3 Порядку підтвердження періодів роботи передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

За змістом пунктів 5, 6 вказаного Порядку комісія є спеціально створеним колегіальним органом, основним завданням якої є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Пунктом 10 Порядку підтвердження періодів роботи передбачено, що рішення про результати розгляду заяви приймаються більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (пункт 16 Порядку підтвердження періодів роботи).

Таким чином, для встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника законом встановлено окремий порядок

За змістом частини другої статті 315 ЦПК України, в редакції чинній на момент розгляду справи, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За сталою судовою практикою спори, враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії на пільгових умовах, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства в порядку позовного провадження.

Отже, основний висновок судді про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, що передбачено як частиною 4 статті 315 , так і пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України , відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального законодавства.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки судді, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_2

Повний текст постанови складено 7 листопада 2018 року.