Справа № 723/2584/17
Провадження № 2/723/201/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

22.05.2006р. помер чоловік позивачки ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: права на земельну частку (пай), відповідно до Сертифікату серії ЧВ № 0141397, з місцем розташування села Тисовець, Сторожинецького району, Чернівецької області, розміром 1,05га в умовних кадастрових гектарах, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оригінал сертифікату на пай не зберігся.

05.07.2016р. позивачем було отримано відповідь Держземагенства з якої вбачається, що відповідно до відомостей Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), ОСОБА_4 видавався Сертифікат за № 1250 від 06.10.1997року, серія ЧВ № 0141397, з місцем розташування с. Тисовець, Сторожинецького району, Чернівецької області, розміром 1,05га в умовних кадастрових гектарах, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В той же час зазначено, що копію сертифікату на пай видати не можливо, оскільки такий видавася в одному примірнику власнику.

При зверненні до нотаріуса з метою відкриття спадщини, позивачу було в усному порядку розяснено, що в разі відкриття спадкової справи та за відсутності оригіналів документів на спадкове майно, вона не матиме можливості отримати спадкове свідоцтво і рекомендовано звернутися до суду.

Спадкоємцями за законом є позивач та відповідачі.

Позивач на момент смерті ОСОБА_4 проживала з спадкодавцем.

У звязку із відсутністю документів на земельну ділянку (пай) позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за нею право на земельну ділянку (пай) площею 1.08га, що розташована на території Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області.

Позивач в судове засідання не зявилася, її представник подала до суду заяву, в якій просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник Великокучурівської сільської ради у судове засідання не зявився, надав суду лист у якому просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій повідомила, що не заперечує щодо задоволення позову та визнання права на земельну ділянку (пай) площею 1.08га, що розташована на території Тисовецької сільської ради, за ОСОБА_1, справу просить розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений через пресу.

Судом встановлено, що 22.05.2006р. помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з наступного майна: права на земельну частку (пай), відповідно до Сертифікату серії ЧВ № 0141397, з місцем розташування села Тисовець, Сторожинецького району, Чернівецької області, розміром 1,05га в умовних кадастрових гектарах, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оригінал сертифікату на пай не зберігся.

05.07.2016р. позивачем було отримано відповідь Держземагенства з якої вбачається, що відповідно до відомостей Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), ОСОБА_4 видавався Сертифікат за № 1250 від 06.10.1997року, серія ЧВ № 0141397, з місцем розташування с. Тисовець, Сторожинецького району, Чернівецької області, розміром 1,05га в умовних кадастрових гектарах, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В той же час зазначено, що копію сертифікату на пай видати не можливо, оскільки такий видавася в одному примірнику власнику.

При зверненні до нотаріуса з метою відкриття спадщини, позивачу було в усному порядку розяснено, що в разі відкриття спадкової справи та за відсутності оригіналів документів на спадкове майно, вона не матиме можливості отримати спадкове свідоцтво і рекомендовано звернутися до суду.

Спадкоємцями за законом є позивач та відповідачі.

Відповідачі, діти спадкодавця, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Позивач на момент смерті ОСОБА_4 проживала з останнім.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно роз'яснення Вищого Спеціалізованого Суді із розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п. 3.5. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

За загальним правилом спадкоємець, який протягом шестимісячного строку, не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до розясень пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, оскільки право на земельну частку (пай) входило до складу спадщини померлого ОСОБА_4, суд вважає, що за позивачем як за спадкоємцем першої черги за законом слід визнати право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧВ №0141397.

Керуючись ст.ст. 1216, 1262, 1268, 1270 ЦК України,

ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81,141, 263-265 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 14 березня 1959року народження право на земельну ділянку (пай) серії ЧВ №0141397 площею 1.08га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повне судове рішення складено 22 лютого 2018року.

СУДДЯ: