РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7213/17

пр. № 2/759/1277/18

12 жовтня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді : Т.О. Величко

при секретарях: А.В.Забелі

позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у справі ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом доТериторіальної громади, в особі Київської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права власності, посилаючись на те, що 04 серпня 1975 року виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих УРСР, на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 12.05.1975 року № 1250, громадянину ОСОБА_4 видано ордер № Г 262226 на житлове приміщення на сім'ю, що складається з трьох осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_2 (донька), на право зайняття квартири АДРЕСА_1.

Позивач зазначила, що ОСОБА_2, як донька громадянина ОСОБА_4, проживала у АДРЕСА_4 загальною площею 68,4 кв. м., житловою площею 44,1 кв. м., з моменту видачі ордеру на житлове приміщення її батьку та до сьогоднішнього дня. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Позивач, як спадкоємець за законом - донька померлого подала заяву про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори № 7822/02-14 від 28.11.2016 року.

Позивач зазначила, що 16.02.2017 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під номером АДРЕСА_1 на її ім'я, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батька ОСОБА_4 в зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме спадкове майно за спадкодавцем. Своє рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії Відповідач мотивував тим, що документ, що посвідчує право власності спадкодавця не був зареєстрований у відповідному Бюро технічної інвентаризації, згідно ст.ст. 182, 210 Цивільного кодексу України. Однак, ОСОБА_4 за життя володів та розпоряджався квартирою № АДРЕСА_1, хоча при житті свідоцтво про право власності на житло не отримав. При цьому, згідно з інформаційною довідкою КВ-2016 № 42060 від 15.11.2016 року, квартира АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована. Разом з цим, квартира АДРЕСА_3 є місцем реєстрації та фактичним місцем проживання Позивача з 28.04.1987 року по теперішній час, що підтверджується записом у її паспорті громадянина України Позивача та довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 001766636 від 03.04.2017 рок

Ухвалою суду від 18.05.2017 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 19.06.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 12.12.2017 року залучено до справи третю особу. Ухвалою суду від 15.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 01.02.2018 року продовжено розгляд справи.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач Київська міська рада у судове засідання не з'явився, надав до суду відзив, посилаючись на те, що умова щодо добросовісного володіння Позивачем не доведена, у зв'язку і наступним. Відповідно до ордеру на жиле приміщення від 04 серпня 1975 року № Г262226, виданого на підставі рішення виконкому Жовтневої районної раді від 12 травня 1975 року № 1250, ОСОБА_4 на сім'ю трьох осіб (він, дружина - ОСОБА_5, дочка - ОСОБА_2), на право зайняття трьохкімнатної квартири № АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого 2017 року, державний нотаріус Дванадцятої київської державно нотаріальної контори Мельник М.П. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року і батька ОСОБА_4, в зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме спадкове майно. Крім того, державний нотаріус Дванадцятої київської державно нотаріальної контори Мельник М.П. при винесені вказаної постанови було досліджено Довідку № 16, видану ЖБК «Машинобудівник» 13 квітня 2016 року згідно із якою, ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1

Представник відповідача зазначив, що Відсутні підстави вважати, що позивач не знала і не могла знати, що володіє чужою річчю. ОСОБА_2 не заволоділа чужим майном, оскільки п були відомі усі обставини, за яких квартира АДРЕСА_1 повинна була перейти у власність її батька, у разі виплаті ОСОБА_4 пайових внесків за дану квартиру. Відповідно до пункту 6 листа ВССУ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4 13 при вирішенні спорів, пов'язаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язані (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на стро набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосі захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Пр судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» набуття прав власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. Право власності на нерухоме майно не переходить від спадкодавця до спадкоємця (стаття 1216 ЦК), а набувається за рішенням суд (частина четверта статті 344 ЦК). Отже, спори про набуття права власності з набувальною давністю не є спорами із спадкування, в тому числі й у випадках коли особа заявляє про давність володіння (частина друга статті 344 ЦК).

Представник зазначив, що враховуючи вищевикладене, Позивачем вибрано невірний спосіб захисту тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Представник третьої особи Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання не з'явився, надав заяву до суду в якій просив суд прийняти рішення, згідно норм чинного законодавства та слухати справу без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Позивачем вибрано невірний спосіб захисту тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли, також позивачем не надано доказів, що Київська міська рада порушувала права ОСОБА_2 по даному спору на проживання та користування спірною квартирою.

Судом встановлено, що спірна квартира, не є кооперативною квартирою, не може входити до спадкового майна, на яке може бути видано Свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що Позивачем не надано доказів щодо порушення, невизнання або оспорювання Київською міською радою її прав, свобод чи інтересів при визнанні права власності на жиле приміщення за набувальною давністю.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.1216 ЦК України Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що позивачем не надано доказів, про те, що відповідачі порушують її правн на користування спрною квартирою.

А тому суд дійшов висновку, що позов не доведений та не підлягає задовленню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.344, 1216 ЦК України, ст.ст. 4-13, 77-84, 142, 259, 260, 264-266, 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва", Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.О. Величко