Справа № 303/819/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2018 року м. Ужгород

апеляційний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: Джуги С.Д., Куштана Б.П.

з участю секретаря судового засідання: Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду ухваленого 10 квітня 2015 року головуючим суддею Гейруш В.Б. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька,

встановив:

У лютому 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення аліментів на його утримання.

Свої вимоги мотивує тим, що йому 68 років, він отримує пенсію по інвалідністю у розмірі 1067 грн., якої йому не вистачає для проживання. Його діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 тривалий час працюють за кордоном і добре заробляють, запевняли, що будуть систематично підтримувати його грошовими коштами, однак матеріальну допомогу не надають. Просить стягнути з відповідачів аліменти на його утримання в розмірі по 3000 грн. з кожного.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10 квітня 2017 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі по 1176 гривень з кожного щомісячно, починаючи з 12 лютого 2015 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Заперечуючи судове рішення, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, подав на заочне рішення апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд розглянув справу не повідомивши його належним чином про час і місце судового розгляду. Вказує, що це позбавило його можливості подати відповідні заперечення та докази.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до законодавства, яке діяло на момент його ухвалення.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком у розмірі 1066 грн. 52 коп., що стверджується довідкою від № 63 від 15 січня 2015 року (а.с. 5). Крім цього, позивач являється інвалідом 3 групи, загального захворювання, та на час перегляду судового рішення досяг віку в 70 років.

Тобто, позивач вважався непрацездатним на момент розгляду справи, а тому, має потребу в додатковій матеріальній допомозі.

Таким чином, вимога про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька ґрунтується на вимогах закону та підтверджена наданими позивачем доказами, а тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про підставність позову.

Також апеляційний суд погоджується з розміром аліментів стягнутих судом першої інстанції, позаяк судом враховано, що відповідачі є молодими, працездатними особами, без якихось вад для здоровя, а відтак, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів щодо їх доходів з огляду на встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в сумі 1176 грн., суд обґрунтовано визначив розмір аліментів у такій сумі, що відповідає принципу добросовісності, розумності та справедливості.

Посилання апелянта на неналежне повідомлення його судом про час і місце судового розгляду, відхиляється колегією суддів, оскільки відповідно до законодавства яке діяло на момент ухвалення рішення суду, вказане порушення норм процесуального права не могло бути підставою для зміни чи скасування рішення суду, позаяк не призвело до неправильного вирішення справи по суті заявлених вимог.

Також, твердження відповідача про порушення його права на подання заперечень на позов та доказів у його заперечення, також не береться до уваги.

Як зазначено в ч. 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В скарзі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначає, що у нього через розгляд справи за його відсутності не було можливості надати суду належні заперечення та докази.

Проте, на підставі норми ч. 3 ст. 367 ЦПК України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вправі був надати такі докази до суду апеляційної інстанції, чого ним зроблено не було. Тобто, жодних доказів на заперечення позову до апеляційної скарги ним не долучено, і не подано до апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити без задоволення.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 квітня 2015 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді