Справа №359/918/18
Провадження №2-з/359/22/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

встановив:

В лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунто-вує її тим, що він має намір подати до Бориспільського міськрайонного суду позов про стягнення з ОСОБА_3 на його користь грошових коштів в розмірі 780000 гривень. Відпо-відач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Старовокзальній, 13-а в м. Борисполі та земельної ділянки площею 0,0626 га з када-стровим номером :06:018:0041 з цільовим призначенням для будівництва і об-слуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за цією ж адресою. ОСОБА_3 може відчужувати ці обєкти нерухомого майна у власність інших осіб. Ця обставина унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову. Тому ОСОБА_2 просить суд накласти арешт на все майно та грошові кошти відповідача.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

ОСОБА_3 не зявився у судове засідання. Як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 23 лютого 2018 року ОСОБА_2 предявив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.17-18), в якому він просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 780000 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення пору-шених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмір-ними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального зако-нодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забез-печення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосу-вати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З копії довідки директора КП «Бориспільське БТІ» №481 від 22 травня 2017 року (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з надвірними будів-лями та господарськими спорудами по вул. Старовокзальній, 13-а в м. Борисполі. Крім того, з копії інформаційної довідки №112422822 від 31 січня 2018 року (а.с.8-9) вбачаєть-ся, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстро-вано право власності на земельну ділянку площею 0,0626 га з кадастровим номером 3210 500000:06:018:0041 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житло-вого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за цією ж адресою.

Натомість, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від-сутній запис про накладення арешту на вказане домоволодіння та земельну ділянку. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_3 може в будь-який час відчужити ці обєкти не-рухомого майна у власність інших осіб. Після цього виконання рішення про задоволення позову стане неможливим.

Крім того, з п.4 попереднього договору (а.с.5 зворот) вбачається, що ОСОБА_2 передав відповідачу грошові кошти в розмірі 390000 гривень. З висновків субєктів оціночної діяльності (а.с.11, 12) вбачається, що загальна ринкова вартість домоволодіння та земельної ділянки становить 386843 гривні 44 копійки (312700 + 74143,44). Ця обста-вина свідчить про те, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивач, є спів-мірним позовним вимогам та повністю відповідає їх змісту.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення позову допустимо накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Старо-вокзальній, 13-а в м. Борисполі та земельну ділянку площею 0,0626 га з кадастровим номером :06:018:0041 з цільовим призначенням для будівництва і обслугову-вання житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за цією ж адресою.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах сус-пільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «ОСОБА_4 проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обовяз-кового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Безумовно, накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку є втручанням держави у право ОСОБА_3 на мирне володіння його майном. Водночас, арешт домо-володіння та земельної ділянки полягає лише в обмеженні можливості відповідача роз-поряджатись цими обєктами нерухомого майна та не перешкоджає ОСОБА_3 продов-жувати вільно володіти та користуватись ними. Ця обставина свідчить про те, що вказане втручання не є обтяжливим та не призводить до жодних незворотних наслідків. Крім того, накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку є не тільки виправданим, але й конче необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судо-чинства. Така мета становить суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами відповідача. Аналіз цих обставин свідчить про те, що накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку відповідає п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також не порушує ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Кон-венції.

Суд вважає, що ці обставини є додатковою підставою для накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Старовокзальній, 13-а в м. Борисполі та на земельну ділянку площею 0,0626 га з кадастровим номером 3210 500000:06:018:0041 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житло-вого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за цією ж адресою.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Водночас, ОСОБА_2 не подав жодного доказу на підтвердження того, що у влас-ності відповідача перебуває інше майно або на його рахунках, відкритих в фінансових установах (банках), зберігаються грошові кошти. В такому випадку відсутні підстави для накладення арешту на інше майно ОСОБА_3, а також на його грошові кошти. Тому у задоволенні заяви в частині цієї вимоги ОСОБА_2 належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити част-ково.

Накласти арешт на такі обєкти нерухомого майна, що належать ОСОБА_3:

- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Старо-вокзальній, 13-а в м. Борисполі;

- на земельну ділянку площею 0,0626 га з кадастровим номером :06:018: 0041 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Старовокзальній, 13-а в м. Борис-полі.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в частині інших вимог ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5