Дата документу 19.02.2018 Справа № 554/5946/17
Провадження № 2/554/507/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарі судового засідання Колесніченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, треті особи - Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради та комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та померлого 29.12.2016 року ОСОБА_2 не менше пяти років, а саме - з грудня місяця 2010 року по 29.12.2016 року, часу відкриття спадщини; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після померлого 29.12.2016 року ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (Фрунзе) у м.Полтаві, яка складається з: кімнати (4) пл.. 16,6 м2, кухні (3) пл. 5,8 м2, вбиральні поєднаної (2) пл. 2,6 м2, коридору (1) пл. 3,5 м2, балкону 0,7 м2, загальною площею 29,20 м2, житловою площею 16,6 м2.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ №330491. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі квартиру АДРЕСА_2 (Фрунзе) у м.Полтаві, яка належала померлому згідно з договором купівлі-продажу від 20.03.2006 року. Заповіту ОСОБА_2 не залишив. Позивач вказує, що ОСОБА_2 був одинокою людиною і не мав спадкоємців першої, другої та третьої черг. Між тим, позивач ОСОБА_1 проживав з померлим ОСОБА_2 більше пяти років однією сімєю до часу його смерті, тобто до часу відкриття спадщини. Крім того, зазначає, що має родинні відносини із вказаною особою, оскільки матір позивача ОСОБА_3 є рідною сестрою померлої 12.05.2004 року дружини ОСОБА_2 ОСОБА_4, а сам позивач ОСОБА_1 доводився ОСОБА_4 рідним племінником. Після смерті дружини позивач та його матір намагались підтримувати ОСОБА_2 та надавати йому допомогу. На час смерті ОСОБА_4 подружжя проживало у 3-х кімнатній квартирі, але, залишившись самотнім Лукашук вирішив придбати житло меншого розміру, що і було ним зроблено 20.03.2006 року. Облаштуванням нового помешкання і переїздом до нього ОСОБА_2, як стверджує позивач, займався він особисто, і допомагав йому у повсякденному житті, часто залишався у нього на декілька днів, але постійно проживав за місцем своєї реєстрації. З часом стан здоровя ОСОБА_2 погіршувався і він все більше потребував фізичної та особливо моральної підтримки, яку йому надавав позивач. З початку 2010 року позивач увесь свій вільний час знаходився у ОСОБА_2 та на кінець 2010 року остаточно з ним домовились про спільне проживання, після чого з 2011 року проживали з ним як одна сімя, мали спільний бюджет, користувались спільними предметами побуту, спільно харчувались, підтримували помешкання у належному стані, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 займався забезпеченням медичною допомогою та придбанням ліків, у чому йому допомагала ОСОБА_3 Під час стаціонарного лікування ОСОБА_2 з 23.11.2016 року по 08.12.2016 року позивач постійно знаходився з ним у медичному закладі, та коли ОСОБА_2 помер, останній отримав свідоцтво про його смерть та займався похованням. На підставі наведеного та згідно положень ст.1264 ЦК України позивач вважає, що має право на спадкування за законом після померлого 29.12.2016 року ОСОБА_2 Для цього 31.03.2017 року позивач звернувся до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.07.2017 року. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відсутність у матеріалах спадкової справи документів, що підтверджують факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

02.08.2017 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 12.09.2017 року залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради та комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи - Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради у судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні з тих підстав, що позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог щодо проживання з померлим однією сімєю не менше пяти років.

Третя особа комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, перелік яких визначений даною статтею. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він проживав з ОСОБА_2 однією сім'єю з грудня 2010 року по 29.12.2016 року включно, тобто більше 5 років до дня його смерті, а тому є спадкоємцем четвертої черги та має право отримати спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки інші спадкоємці такого права не заявили.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Так, під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 помер 29 грудня 2016 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть від 29 грудня 2016 року ( а.с.6).

Згідно зі ксерокопією договору купівлі-продажу від 20 березня 20106 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру правочинів від 20 березня 2-006 року ОСОБА_2 є власником квартири № 35, розташованої по вул.Фрунзе ( після перейменування Європейська),104 у м.Полтаві ( а.с.8-10).

Вказана квартира є спадковим майном.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 липня 2017 року 05 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до положень ст.1264 ЦК України після померлого 29 грудня 2016 року ОСОБА_2, та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що немає підстав для закликання до спадкоємства, так як відсутні документи, що підтверджують факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини ( а.с.14).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 103/2017 до майна померлого 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 інших спадкоємців немає ( а.с.102-115).

Судом встановлено, що позивач є рідним племінником ОСОБА_4 яка померла 12 травня 2004 року ( а.с.107), яка була дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується наданими письмовими доказами: свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 10 листопада 1999 року ( а.с.109); свідоцтвом про народження позивач від 27 жовтня 1961 року, згідно з яким його матірю є ОСОБА_3О ( а.с.130); посвідкою про народження матері позивача ОСОБА_5 від ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.128); свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5 з ОСОБА_8 від 03 травня 1960 року, згідно з яким ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.123); свідоцтвом про одруження від 31 серпня 1961 року та трудовою книжкою, згідно яких ОСОБА_9 змінювала своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбів з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 та з ОСОБА_10 на ОСОБА_4 (а.с.132,133); заповітом від 27 червня 1977 року, згідно з яким ОСОБА_7 все належне їй майно заповідала своїм дочкам : ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а.с.131).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердила факт проживання позивача ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 однією сімєю, пояснивши, що вони є сусідами позивача та їм достовірно відомо, що з 2010 року та по день смерті ОСОБА_2 позивач проживав разом з ним однією сімєю, вели спільне господарство та були повязані спільним побутом.

Свідок ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача, у судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 - це чоловіком її сестри. У 2004 році сестра померла та невдовзі ОСОБА_2 став хворіти. Спочатку вони приїздили до нього провідувати та допомагати, а потім йому стало гірше та він запропонував сину переїхати до нього. В той час син посварився з її другим сином. А тому ОСОБА_1 переїхав жити до ОСОБА_2 Це було у 2010 році. Син проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю, вели спільне господарство. Вона іноді приїздила до них, готувала їжу. Син піклувався про ОСОБА_2, лікував його, відвідував і у лікарні.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що ОСОБА_1 протягом останніх 6-7 років проживав з покійним ОСОБА_13. Олександр переїхав до нього, бо той потребував допомоги та догляду. Він приїздив до ОСОБА_1 в гості на вул.Фурманова, де проживав Лукашук. За фахом він лікар, а тому часто приїздив і як лікар давав поради по лікуванню. Олександра і похоронив ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердив, що позивач проживав разом з покійним ОСОБА_2. Шість років потому він приїздив до них на вул.Фурманова, де вони проживали, святив квартиру. Позивач пояснював, що це його дядько. Позивач робив там ремонт, там були і його речі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні найшов підтвердження той факт, що позивач проживав з померлим ОСОБА_2 з грудня 2010 року по день смерті останнього однією сім`єю, вели спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; згідно частини 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем четвертої черги, що було встановлено в судовому засіданні, інших спадкоємці у померлої немає, заповіту щодо розпорядження майном спадкодавець ОСОБА_2 не залишив, а також той факт, що позивач у передбачений законом порядок звернувся до відповідної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13,77-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, треті особи - Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради та комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та померлого 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 з грудня 2010 року по 29 грудня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 29,20 кв.м., житловою площею 16,6 кв.м., яка складається з : кімнати (4) площею 16,6 кв.м., кухні (3) площею 5,8 кв.м., вбиральні поєднаної (2) площею 2,6 кв.м., коридору (1) площею 3,5 кв.м., балкону площею 0,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Л.В. Кулешова

Повне судове рішення складено 28 лютого 2018 року.

Суддя : Л.В. Кулешова