Справа № 456/3838/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/783/3406/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника відповідача Пинів Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" про визнання права на отримання письмового попередження та визнання недійсним попередження від 07.08.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку в частині відмови у задоволенні першої позовної вимоги за позовною заявою від 12.12.2016 року оскаржила ОСОБА_4. Вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. В апеляційній скарзі просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2017 року в оскаржуваній частині змінити на задоволення першої позовної вимоги та визнати правом споживача ОСОБА_4 на отримання письмового попередження (з позначкою про його вручення) про припинення газопостачання з причин заборгованості в сумі 3335 грн. та зобов"язати ТОВ "Львівгаз збут" надіслати споживачу ОСОБА_4 письмове попередження (з позначкою про його вручення) про припинення газопостачання з причин заборгованості в сумі 3335 грн., а також змінити рішення в частині обставин, що:

"ОСОБА_4 було направлено УЕГГ ВАТ "Львівгаз" письмове попередження про припинення газопостачання, …, яке вона отримала рекомендованим листом з повідомленням", на фактичні обставини, які підтверджені доказами: Стрийське УЕГГ ПАТ "Львівгаз" відправило рекомендований лист на ім"я ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1;

"попередження про припинення газопостачання УЕГГ ВАТ "Львівгаз" від 07.08.2015 року … ОСОБА_4 отримала рекомендованим листом з повідомленням, про те що позивач вказала в позовній заяві", на фактичні обставини, які підтверджені доказами: попередження про припинення газопостачання УЕГГ ВАТ "Львівгаз" від 07.08.2015 року ОСОБА_4 отримала листом з оголошеною цінністю та описом вкладення, який був відправлений з рекомендованим повідомленням про його вручення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає з наступних підстав.

Згідно з рахунком № на оплату послуг з газопостачання за липень 2015 року ОСОБА_4 заборгувала ТОВ "Львівгаз збут" Стрийський РВ Стрийський р-н 3335,40 грн. Квитанцію сформовано 10.08.2015 року.

Відповідно до попередження про припинення газопостачання УЕГГ ВАТ "Львівгаз" від 07.08.2015р. ОСОБА_4 було повідомлено про допущену заборгованість за використаний природний газ в сумі 2977,37 грн. та попереджено, що у разі несплати наданих послуг з газопостачання протягом десяти днів після отримання даного попередження постачання газу на її квартиру в АДРЕСА_1 буде припинено і справа буде передана до суду для примусового стягнення заборгованості.

Дане попередження ОСОБА_4 отримала рекомендованим листом з повідомленням 08.08.2016 року, про що позивач сама вказала в позовній заяві.

Як вбачається з акту № С393 на виключення газу від 20.08.2015 року, ОСОБА_4 відключили газ за адресою: АДРЕСА_1, через заборгованість у сумі 3335,40 грн. та самовільне встановлення двох конвекторів та газової колонки з порушенням техніки безпеки.

Згідно з робочим листком від 25.06.2015 року станом на кінець червня 2015 року абонентом ОСОБА_4 було подано показник лічильника 13550.

З акту № 151 від 28.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 не допустила слюсаря та майстра до зняття фактичного показника газового лічильника за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд виходив з тих обставин, що позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки попередження про можливе відключення від газопостачання у разі непогашення заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити заборгованість.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом першим частини першої статті 20 вищевказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, газопостачальне підприємство - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює постачання природного газу безпосередньо споживачам згідно з укладеними договорами.

Відповідно до абз. 5 п. 2 Правил надання населенню послуг з газопостачання газорозподільче підприємство - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює транспортування газу газорозподільчими мережами безпосередньо споживачам, у власності чи в користуванні якого перебувають газорозподільчі мережі та інші виробничі об'єкти та який здійснює щодо них функції з оперативно-технологічного управління.

Як передбачено в п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Згідно з п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред'явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Забороняється відключати споживачів від газопостачання в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій в системах газопостачання.

Згідно з пунктом 20 Правил за несвоєчасну оплату послуг з газопостачання споживач сплачує неустойку (пеню) згідно із законом або договором.

Пунктом 29 Правил передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.04.2015 року роз'яснено, що Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року не визначено, яким чином має надсилатися/вручатися письмове попередження про припинення газопостачання.

Оскільки ОСОБА_4 отримувала послуги з газопостачання, які надавались їй ТОВ "Львівгаз збут", і станом на кінець червня 2015 року нею було подано показник лічильника 13550, тому, з урахуванням цього показника, утворилася заборгованість в розмірі 2977,37 грн.

Станом на кінець липня 2015 року споживачем не було подано показник лічильника та, в подальшому, не допущено працівників ПАТ "Львівгаз" до зняття контрольного показника лічильника, що підтверджується актом № 151 від 28.07.2015 року, в зв"язку з чим нарахування за спожитий природний газ в липні місяці 2015 року було проведено розрахунковим методом за допомогою програми RGK Billing (Gasolina), зокрема встановлено показник 13619, відповідно до якого сума заборгованості станом на 01.08.2015 року становила 3335,40 грн.

Оскільки, станом на 07.08.2015 року, тобто на дату оформлення та надіслання ОСОБА_4 попередження про припинення газопостачання, останній реальний показник лічильника становив 13550, а тому сума заборгованості нарахована в розмірі 2977,37 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було направлено УЕГГ ВАТ "Львівгаз" письмове попередження про припинення газопостачання, що підтверджується наявністю реєстру поштових відправлень № 509 (список № 2 згрупованих внутрішніх поштових відправлень), яке вона отримала рекомендованим листом з повідомленням.

Що ж до твердження скаржника про надіслання їй попередження після припинення газопостачання відповідачем через один рік не знаходить підтвердження, оскільки як вбачається з долучених фотокопій попередження та супровідного листа, їй скеровувалася завірена копія попередження про припинення газопостачання, а також оригінал акту про припинення газопостачання №с393 від 20.08.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

З цього слідує, що порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають захисту і у спосіб, не передбачений законом, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Така Правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 року (Справа №6-20цс11).

При ухваленні рішення судом першої інстанції вірно звернуто увагу, що попередження про можливе відключення від газопостачання у разі непогашення заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити заборгованість

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що обраний спосіб захисту позивачем є вірним в даній ситуації.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно досліджено обставини справи та надана їм належна оцінка.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

За вказаних вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2018 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк