Постанова

Іменем України

1 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 332/1328/16-ц

провадження № 61-1346 св 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Центральних районних електричних мереж,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Федоренка О. І. від 13 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області, у складі колегії суддів: Спас О. В., Онищенка Е. А., Полякова О. З. від 16 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Центральних електричних мереж (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

Позовна заява мотивована тим, що 20 червня 2015 року контролерами Центральних районних електричних мереж проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН) за адресою: АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_4, якою встановлено самовільне підключення електропроводки до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку про що, згідно до пункту 53 ПКЕЕН був складений відповідний акт від 30 червня 2016 року № 0137830.

На підставі вищезазначеного акту ВАТ «Запоріжжяобленерго», у відповідності до пункту 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, здійснено розрахунок вартості не облікованої електроенергії в розмірі 10 636,08 грн.

З урахуванням викладеного, ВАТ «Запоріжжяобленерго» просило суд стягнути з ОСОБА_4, на свою користь, суму вартості не облікованої електроенергії у сумі 10 636 грн 08 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» вартість не облікованої спожитої електроенергії в розмірі 10 636,08 грн. Вирішено питання про розподіл судових витарт.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» повністю обґрунтовані, оскільки підтверджуються актом про порушення від 20 червня 2015 року №00137830, протоколом засідання комісії по розгляду актів від 21 липня 2015 року № 90 та розрахунком від 21 липня 2015 року, згідно якого сума до сплати становить 10 636 грн 08 коп.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи відповідача, в апеляційній скарзі, не спростовуюсь його висновків.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 (прізвище змінене з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» згідно паспорту НОМЕР_1, виданого 11 серпня 2016 року), просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року, посилаючись на неправильне застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2017 року відкрито касаційне провадження по зазначеній цивільній справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9 січня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 20 червня 2015 року контролерами Центральних районних електромереж було проведено перевірку споживання електричної енергії у будинку № 8 провулку Кремнієвий м. Запоріжжя, якою було виявлено порушення пунктів 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення та за результатами якої складено акт № 00137830.

Зі змісту протоколу № 90 засідання комісії з розгляду Актів про порушення ПКЕЕН від 21 липня 2015 року вбачається, що споживачем здійснено безоблікове підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку підключення електричної розетки поза приладом обліку, а тому вирішено провести розрахунок згідно пункту 53 ПКЕЕН, пункту 3.1.5, 3.3 б , Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування енергією та затвердити розрахунок на суму 10 636 грн 08 коп. та обсяг 10 949 кВт/год, ОСОБА_4 від підпису в протоколі відмовилась.

Відповідно до пункту 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетики та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 11 ПКЕЕН відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Згідно з пунктом 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Підставами відповідальності споживача електроенергії за пунктом 48 ПКЕЕН, є зокрема порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 53 ПКЕЕН, пункту 4.1 Методики у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем; один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника; споживач має право внести до акта свої зауваження; факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку керуючись вимогами статті 714 ЦК України, статями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, встановивши порушення ОСОБА_4 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, без офіційного дозволу енергопостачальника, про що був складений акт про порушення № 00137830, підписаний споживачем без зауважень, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» вартості не облікованої електричної енергії.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук