Номер провадження 22-ц/775/384/2018 Суддя доповідач Хейло Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Хейло Я.В.

суддів: Жданової В.С.,Новосьолової Г.Г.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини (справа № 219/10513/17, головуючий у суді першої інстанції Конопленко Ольга Сергіївна),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2011 року, незважаючи на фактичне проживання за однією адресою з 2014 року шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично дитиною, її здоров'ям, добробутом, фізичним та духовним розвитком, благополуччям опікується лише вона. Відповідач дитиною та її потребами не займається, належної фінансової допомоги на утримання дитини не надає, хоча є молодою, працездатною особою, має постійний доход, має на праві власності будинок та земельну ділянку. Їх син є дитиною-інвалідом з діагнозом: цукровий діабет І типу, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ризиком для життя, внаслідок чого потребує 1-2 рази на рік проходження медичної реабілітації в м. Харків, постійної інсулінотерапії, один раз на рік санаторно-курортного лікування, один раз на місяць медичного спостереження, один раз на рік лікувального масажу та лікувальної фізкультури. Крім того, з урахуванням захворювання, дитина постійно потребує придбання медикаментів та супутніх медичних товарів. Враховуючи ці обставини дитина потребує на своє утримання підвищеного фінансового забезпечення в розмірі, вищому, ніж мінімальний 50 відсотковий розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Уточнив позовні вимоги, просила стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року та стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі, у визначеному нею розмірі у сумі 1500 грн. щомісячно, з 25.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме п.1. ч.1 ст. 182, ч.5 ст. 183, ч.1 ст. 184, ст. 185 СК України, в порушення вимог чинного законодавства суд вийшов за межі позовних вимог , визначивши аліменти у частці від заробітку відповідача, хоча такі вимоги заявлені не були, крім того, вважає, що суд помилково зазначив у рішенні, що наведені позивачем у позові обставини є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до ст.185 СК України, тоді як законодавством не заборонено включення цих витрат до складу аліментів.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, рішення суду залишити без зміни.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам закону не відповідає.

При розгляді справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 2011 року , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, виданим 02 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

Дитина є інвалідом дитинства, страждає на цукровий діабет І типу, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ризиком для життя (а.с. 13,56).

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 51 від 05 травня 2015 року, складеною Артемівської дитячою лікарнею, визначений перелік реабілітаційних заходів для неповнолітньої дитини-інваліда ОСОБА_5, який включає постійну відновну терапію (інсулінотерапію), щорічне санаторне - курортне лікування, лікувальний масаж та лікувальну фізкультуру ( а.с. 10-12).

З відповіді заступника головного лікаря з дитинства КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» від 07 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у лікаря ендокринолога з 03 травня 2013 року з діагнозом: цукровий діабет тип І, тяжка форма, глікемічний контроль, ліподистрофія, діабетична гепатопатія, дифузний нетоксичний зоб І ступеню. З 07 травня 2013 року оформлена інвалідність. Дитина в лікарні безкоштовно отримує інсулінотерапію - актрапід, лантус та супутні медичні вироби - глюкометр, тест-смужки (а.с. 55).

Згідно повідомлення про надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам від 06 серпня 2015 року ОСОБА_1 призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» державної допомоги інвалідам: з 10 липня 2015 року по 30 червня 2016 року в сумі 1180 грн., з 01 липня 2016 року по 01 червня 2018 року в сумі 664,30 грн., з 02 червня 2018 року по 01 червня 2030 року в сумі 664,30 грн., а також державної адресної допомоги з урахуванням доплати: з 01 липня 2016 року по 01 червня 2018 року в сумі 284,70 грн., з 02 червня 2018 року по 01 червня 2030 року в сумі 284,70 грн. (а.с. 57).

Відповідно до довідки голови квартального комітету № 20 від 11.10.2017 року ОСОБА_3 проживає разом з дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 67).

З довідки про доходи № 1 від 13 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді водія, з січня 2017 року по вересень 2017 року включно отримав заробітну плату в сумі 23428 грн., середньомісячна заробітна плата склала 2603,11 грн. (а.с. 68).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та визначив їх у частці від заробітку відповідача у розмірі 1/4 частині його заробітку.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з таким висновкам суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя , суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.

Законом, а саме частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ст.184 Сімейного Кодексу України також передбачає, що суд за заявою одержувача аліментів визначає аліменти у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ч.5 ст.183 Сімейного Кодексу України той з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, діюче законодавство надає саме позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, крім випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просила визначити аліменти на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно, але зазначав, що з урахування його матеріального стану має можливість сплачувати аліменти лише у розмірі 800 гривень щомісячно.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач працює, має постійний щомісячний дохід у розмірі 2603,11 грн., інших утриманців не має, апеляційний суд вважає, що з урахуванням стану здоров'я дитини слід стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Визначений судом розмір аліментів, на думку апеляційного суду, в даному випадку є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не перевищує встановленого ч. 3 ст. 70 Закону України від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження» максимально можливого розміру відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника.

При цьому , згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Доводи апеляційної скарги позивача в тієї частині, що з урахуванням стану здоров'я дитини, наявності потреби у постійному лікуванні розмір аліментів слід визначити у розмірі 1500 гривень щомісячно, апеляційний суд не може прийняти до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

Позивачем, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному у позові розмірі.

Дійсно, відповідно до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує як стан здоров'я дитини так і матеріальне становище платника аліментів.

Враховуючи, що середньомісячний доход відповідача складає 2603,11 гривень, стягнення аліментів у розмірі 1500 гривень щомісячно призведе до порушення його прав в частині максимально можливого розміру відрахувань із заробітної плати, передбаченого ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, ст.185 Сімейного Кодексу України, передбачає обов'язок того з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово,періодично або постійно.

Такі позовні вимоги заявлені не були.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову та апеляційної скарги, її позовні вимоги частково задоволено, судові витрати у розмірі 1600 гривень (640 грн. + 960 грн.) мають бути компенсовані державі за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень щомісячно, починаючи з 25 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот ) гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Судді

Повний текст судового рішення виготовлено 1 березня 2018 року

Суддя :