Провадження № 2/317/1272/2018
Справа № 317/3151/18
12 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
при секретарі судового засідання Московкіної І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову зазначає, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 122239873 від 27.04.2018. В будинку зареєстрована відповідач - ОСОБА_2, хоча фактично не проживає. Речі відповідачки у будинку відсутні, участі у проведенні ремонтних робіт у будинку та утриманні домоволодіння в належному стані відповідачка не приймає, комунальні платежі за побутово-комунальні послуги жодного разу не сплачувала. Відповідачка з самого дитинства ще з 80-х років переїхала разом з матір'ю (колишньою дружиною позивача) до м. Запоріжжя. Реєстрація відповідачки у належному йому будинку чинить перешкоди у праві оформлення субсидії, тому позивач був вимушений звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник позивача ОСОБА_3 до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, відзиву на позов не подала.
У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 122239873 від 27.04.2018, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, номер запису про право власності: 25923189, що також підтверджено Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений станом на 25.11.2016 ФОП «ОСОБА_5».
З довідки № 07-75/15-10 від 12.06.2018, виданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним зареєстровані: син - ОСОБА_4, донька - ОСОБА_2 (зареєстрована, але не проживає).
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком АДРЕСА_1, відсутності об'єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 141, 259, 89, 264-265, 267, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін