Ухвала

16 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 598/1718/16-ц

провадження № 61-15195ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області, про вселення; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі заявник порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 травня 2017 року нею отримано 20 лютого

2018 року від ОСОБА_5, який є її чоловіком.

Скаржник зазначила, що не була залучена до участі у справі і про існування оскаржуваного рішення апеляційного суду Тернопільської області

від 30 травня 2017 року їй стало відомо лише 15 лютого 2018 року з документів виконавчого провадження.

Наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 травня 2017 року було предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою

ОСОБА_5, чоловіка скаржника. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року касаційну скаргу відхилено.

Ураховуючи вказане, ОСОБА_1 слід подати докази того, що їй не було відомо про існування рішення апеляційного суду Тернопільської області

від 30 травня 2017 року 15 лютого 2018 року або навести інші підстави для поновлення строку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «resjudicata», особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені в клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне скарження підстави неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 травня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська