Справа № 209/2566/17
Провадження № 2/209/85/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Маслова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Кулік О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів стягнутих на утримання непрацездатної матері у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24.02.2016 року, що стягнені з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої у м. Дніпродзержинськ (ІПН НОМЕР_1) зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Камянське, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Камянськена, на користь ОСОБА_1, на її утримання з 300,00 грн. щомісяця до 1000,00 грн. щомісяця; збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 24.02.2016 року, що стягнені з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженої у м.Дніпродзержинськ (ІПН НОМЕР_2) зареєстрованої та що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 51900, м. Камянське, на користь ОСОБА_1, на її утримання з 300,00 грн. щомісяця до 1000,00 грн. щомісяця.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що 24.02.2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було частково задоволено її позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення аліментів з повнолітніх дітей на утримання непрацездатної матері, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривен з кожної починаючи з 01.10.2015 року та довічно. Позивач зазначає, що на день подання позову її вік складає повних шістдесят шість років. З 01.01.2014 року вона є пенсіонером за віком, інвалідом 3 групи загального захворювання. Єдиним доходом увесь цей період в неї є пенсія за віком, яка станом на 01 липня 2017 року складала 1432 гривень 04 копійок та аліменти від відповідачів у розмірі 300 грн. з кожної щомісяця, кошти надходять не регулярно, із затримками, інших джерел доходу в неї немає. Вона проживаю з чоловіком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який є інвалідом 3 групи загального захворювання, з 01.02.2005 року, який теж потребує догляду, лікування та не має можливості їй допомагати та підтримувати її матеріально. Щомісяця позивач витрачає на комунальні послуги в опалювальний сезон 1700 гривень, інша сума витрачається на ліки близько 914,20 грн. та харчування, кожні півроку вона їй необхідно підтримуватись курсом лікування, яке коштує 1590 грн. Відповідачі по справі не цікавляться її здоровям та матеріальним становищем, її життям взагалі, не піклуються про неї, не проявляють турботу та не надають іншої допомоги, крім аліментів, але затримують їх перерахування, тому вона вимушена шукати інші можливості для отримання хоча б яких коштів або можливостей для придбання ліків. Позивач зазначає, вона непрацездатна, отримує пенсію, аліменти у твердій грошовій сумі, також отримую субсидію, майна щоб воно приносило їй будь-який доход у неї не має, їй не вистачає коштів на харчі та ліки, потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище її дочок дозволяє надавати більшу матеріальну допомогу, ніж ту, яку вони надають на цей час, бо вони працюють отримують допомогу на дітей, мають чоловіків, які забезпечують свої сімї всім необхідним.

Наведені обставини у своїй сукупності слугували підставою для її звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 18 жовтня 2017 року було відкрито провадження у справі (а.с.22).

Ухвалою суду від 22 листопада 2017 року замінено відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача ОСОБА_3 та витребувано докази по справі з Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду Україн ив Дніпропетровській області та Комунального закладу «Камянської міської лікарні №1 «Дніпропетровської обласної ради» (а.с.104).

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року витребувано докази по справі з Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Камянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с.151).

Під час судового розгляду судом задоволені клопотання сторін про долучення до справи доказів.

Вислухавши пояснення, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_3 в письмових запереченнях просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що вона щомісячно сплачує аліменти у розмірі 336.60 грн., оскільки вона працює у ПАТ «Дніпропетровськгаз» на посаді фахівця по роботі з клієнтами, аліменти з неї систематично утримуються підприємством та перераховуються на рахунки державної виконавчої служби. Звертає увагу, на тому, що позивачка та її чоловік проживають удвох у домоволодінні опалювальна (жила) площа якого складає 95.2 кв.м., що є значно більшим ніж встановлена законодавством норма, та істотно перевищує її нормальні життєві потреби. Вважає, що позивач долучаючи до позовної заяви копію повідомлення про надання субсидії, у якій зазначено про надання їй державою субсидії на опалення (газ) у розмірі 116 грн. 21 коп., та копію фіскального чека від 09.02.2017 року про оплату за споживання природного газу у сумі 1700.00 грн., намагається ввести суд в оману маніпулюючи фактами. Зазначає, що позовна заява від 25.09.2017 року та позовна заява від 01.10.2015 року за своїм містом майже нічим не відрізняються, тому доводи позивачки були вже оцінені Дніпровським районний судом м.Дніпродзержинська під час ухвалення рішення від 24.02.2016 року, які і по сьогодні не спростовані позивачем. В своїй позовній заяві від 01.10.2015 року позивачка так само просила призначити їй розмір аліментів у сумі 1000.00 грн. з кожного з відповідачів, проте суд ухвалив стягувати лише по 300.00 грн., що є абсолютно достатнім, протилежне не доведено позивачкою належними та допустимими доказами. У неї є також непрацездатний та хворий батько, якого вона в силу тих самих правових норм на які посилається позивач, вона також зобовязана утримувати та відповідно до рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року присуджено стягувати з неї аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця на користь ОСОБА_8 довічно. Крім того зазначає, що станом на 17.11.2017 року вона не перебуває у шлюбі, в неї на утриманні є неповнолітня донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка навчається у м.Дніпро у вищому навчальному закладі та син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, який навчається у школі №3, яких вона зобовязана утримувати.

Відповідач ОСОБА_5 в письмових запереченнях просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що вона щомісячно сплачуються аліменти у розмірі 300.00 грн. на 17.11.2017 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Вважає, що докладаючи до позову квитанцію від 09.02.2017 року про сплату 1700.00 грн. за споживання природного газу, позивачка мала б як мінімум надати суду відомості і про розмір субсидії отримуваної нею у вказаний період, і про значне перевищення нею норми споживання природного газу. Позивачці за період з 01.10.2016 року по 01.05.2017 року щомісячно виплачується субсидія за споживання газу у сумі 2374.87 грн. (жовтень 2016 р. - 2372.36 грн.), що вкупі складає 16621.58 грн. Відповідач зазаначає, що у неї є також непрацездатний та хворий батько, якого я в силу тих самих правових норм на які посилається позивач, вона також зобовязана утримувати та відповідно до рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року присуджено стягувати з неї аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця на користь ОСОБА_8 довічно. Крім того зазначає, що станом на 17.11.2017 року вона не перебуває у шлюбі, в неї на утриманні є неповнолітній син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, який навчається у м.Дніпро у вищому навчальному закладі і якого вона зобовязана утримувати його до досягнення ним 23 річного віку. Звертає увагу суду, на тому, що є безробітною, та допомоги по безробіттю не отримує. Відповідачу діагностовано сформування (розрив) медіального диску, який зміщений до центру колінного суглобу, зазначена хвороба є невиліковною, та потребує значних матеріальних витрат на її стримування, а також збільшення змішаного та вузлового зобу, діагностовано розширення зовнішніх лікворних просторів головного мозку, гіпоплазія правої хребтової артерії. Лікування зазначених вище захворювань потребує значних особистих зусиль, та фінансових витрат. На її погляд, зазначені доводи свідчать, що вона не може сплачувати на утримання позивача більшу суму, ніж та, що вже нею сплачується.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі просила їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила задовольнити.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її матірю, з якою в них погані відносини, з відповідачем в гарних. До 16 років жила з матірю, а до 18 років з батьком, так як мати вигнала її. Зазначила, що зробила позивачу ремонт в будинку. 21.02.2016 року було винесено рішення суду про стягнення з неї аліментів на користь позивача в розмірі 300 грн. щомісяця. Останнє спілкування в них було у вересні 2017 року, коли мати принесла їй яблука, він ких вона відмовилась. Аліменти вона сплачує з індексацією. Неодноразово бачила як позивач купувала мясні вироби. В квітні-травні 2016 року мати просила гроші після винесення рішення суду.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в ПАТ «Дніпропетровськгаз», з позивачем та відповідачем ОСОБА_5 в ділових відносинах, з відповідачем ОСОБА_3 в робочих та дружніх відносинах. З позивачем познайомились на роботі, коли та приходила, як споживач, але одразу переводила розмову на тему доньки. Вона дуже погано говорила про доньку. Зі слів відповідача ОСОБА_12, телефонні розмови з матірю закінчувалися образами та нецензурною лайкою. Останній раз сварка була у вересня 2017 року. Позивач завжди ініціює скандал, а ОСОБА_12 переживає, що в них такі відносини з матірю. В 2017 році позивач не телефонувала.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в ПАТ «Дніпропетровськгаз», з позивачем в ділових відносинах з 2005-2006 років, з відповідачем ОСОБА_3 в робочих та дружніх відносинах, з відповідачем ОСОБА_5 особисто не знайома, лише зі слів ОСОБА_3 Десь з 2011 року відповідач ОСОБА_3 вийшла з декретної відпустки, коли вони були на роботі, прийшла позивач та почала кричати. Такі скандали відбуваються раз в 2-3 місяці, останній раз це було у вересня 2017 року. Після приходу позивача ОСОБА_15 завжди плаче і дуже переживає, що з позивачем такі відносини. У серпні чи вересні 2017 року на роботу позивач принесла яблука, але ОСОБА_3 відмовилась їх брати, тому позивач знову вчинила скандал. ОСОБА_15 розказувала свідку, що намагалась примиритися з матірю, але все безрезультатно.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив в позові відмовити повністю.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 300 (триста) гривень щомісяця починаючи з 01 жовтня 2015 року та довічно (а.с.15-16).

Згідно копії свідоцтва про народження І-КИ №307492 від 30 червня 1972 року ОСОБА_16 народилась 05 червня 1972 року, актовий запис за №1832. ЇЇ батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_17 (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ІІ-КИ №421821 від 05 травня 1978 року ОСОБА_18 народилась 18 березня 1978 року, актовий запис за №1161. ЇЇ батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_17 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про одруження І-КИ №025736 від 26 грудня 1997 року ОСОБА_17 було присвоєно прізвище «Касяненко», актовий запис за №936 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про одруження І-КИ №081608 від 10 липня 1999 року ОСОБА_18 було присвоєно прізвище «Ступаєва», актовий запис за №300 (а.с.37), копії свідоцтва про шлюб І-КИ №045550 від 15 вересня 2006 року ОСОБА_3 присвоєно прізвище «Ковальова», актовий запис за №240 (а.с.38) та копії рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище «Ступаєва» (а.с.39-40).

Відповідно до копії посвідчення №114435/20 від 10.11.2014 року та копії довідки серії МСЕ-ДНА-01 №397585 ОСОБА_19 є пенсіонером за віком, інвалід 3 групи з загальних захворювань (а.с.5, 11).

На утриманні відповідача ОСОБА_5 знаходиться її син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_10, який навчається на третьому курсі Державного вищого навчального закладу "Національна металургійна академія України". Станом на 30.10.2017 року ОСОБА_5 на обліку в Кам'янському міському центрі зайнятості як безробітна не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує (а.с.43). На даний час їй діагностованосформування (розрив) медіального диску, який зміщений до центру колінного суглобу, збільшення змішаного та вузлового зобу, діагностовано розширення зовнішніх лікворних просторів головного мозку, гіпоплазія правої хребтової артерії, варикозне розширення поверхневих вен нижніх кінцівок. Ці обставини підтверджуються копією довідки №117 від 31 жовтня 2017 року, копією довідки ЛКК за вих. № 2027 від 07 грудня 2015 року, копіє розшифрування дослідження від 01.11.2017 року, копією ультразвукового дослідження щитовидної залози від 28.10.2016 року (а.с.52, 53, 54, 55, 57).

Відповідач ОСОБА_3 має на своєму утриманні дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка навчається на 3-му курсі денного відділення Технологічного коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, а також сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12, кий є учнем 3-Г класу КЗ "НВК"Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад" № 3 Кам'янської міської ради. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою за вих. № 186 від 27 жовтня 2017 року, довідкою за вих. №280 від 01 листопада 2017 року (а.с.60, 63, 61, 64).

Відповідно до копії довідки ПАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» за вих.№ 625 від 03.11.2017 року за період з березня 2017 року по серпень 2017 року ОСОБА_3 перерахувала аліменти на користь ОСОБА_1 в сумі 1983,60 грн. (а.с.70).

Згідно копії довідки Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за вих..№50465449/06 від 14.11.2017 року заборгованість по аліментам ОСОБА_5 станом на 14.11.2017 року відсутня (а.с.92).

Відповідно до копії рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року присуджено до стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_8 аліменти на його утримання у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця починаючи з 01 листопада 2017 року довічно (а.с.132).

Згідно ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. Уявляється, що потреба батьків у матеріальній допомозі має визначатися відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого законом. Тому з урахуванням закріпленого у ч.1 ст.10 СК положення про можливість застосування аналогії закону до сімейних відносин, не врегульованих цим Кодексом, при визначенні потреби у матеріальній допомозі можливо виходити з критеріїв, закріплених у ч.4 ст.75 СК.

Таким чином, батьки можуть бути визнані такими, що потребують матеріальної допомоги, у тому разі, якщо їх заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не відповідають прожитковому мінімуму, встановленому законом.

Обов'язок повнолітніх дітей щодо утримання батьків, які потребують матеріальної допомоги і є непрацездатними за станом здоров'я (інвалідами І, II і III групи), зберігається протягом усього строку інвалідності, а щодо батьків, які потребують матеріальної допомоги і є непрацездатними за віком - довічно.

Таким чином право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

На час звернення позивача до суду, розмір пенсії позивача за віком при повному стажів у жовтні 2017 року становив 1571,60 грн.; крім того, вона отримує аліменти на своє утримання в розмірі 636,60 грн. щомісяця з відповідачів, довічно; на час розгляду справи позивач не був платником аліментів, утримання з її пенсії не проводились, отже, її доходи були вищимивід прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено на 2017 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2017 року 1247 грн, з 1 травня - 1372 грн., з 1 грудня - 1373 грн.

Отже, на час звернення з позовом до суду позивач отримувала пенсію за віком при повному стажі за жовтень місяць 2017 року в розмірі 1571,60 грн. та аліменти від відповідачів в розмірі 636,60 гривень, її доходи забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року набрало законної сили 06 березня 2016 року і жодним учасником процесу не оскаржувалось.

При винесенні цього рішення судом було враховано як майновий стан ОСОБА_1, так і майновий стан ОСОБА_5, ОСОБА_3, факт наявності у відповідачів утриманців та стан здоров'я учасників справи.

Обставини встановленні рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому вони мають преюдиціарний характер і окремому доказуванню не підлягають у статті 82 ЦПК України.

Враховуючи зміст статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечувалось сторонами, у сторін не відбулось зміни сімейного стану після винесення рішення суду про зміну розміру аліментів.

Водночас, сторона позивача вказувала, що у позивача погіршилось матеріальне становище, оскільки вимуше платити комунальні послуги у розмірі, що перевищують її щомісячний дохід, про що суду було надано копії квитанцій про сплату комунальних послуг за лютий 2017 року та довідку про призначення їй субсидії на неопалювальний період з травня 2017 року по квітень 2018 року (а.с.10).

Суд виходить з того, що вимога про збільшення розміру аліментів у зв'язку з погіршення матеріального стану їх отримувача можлива до задоволення тільки у разі не зміни матеріального стану іншої сторони аліментних зобов'язань. Між тим, як вбачається з рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.11.2017 року, яким визначено стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_8 аліменти на його утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця з 01 листопада 2017 року, довічно (а.с.132). Після присудження аліментів у відповідачів також матеріальний стан погіршився у зв'язку зі стягненням з них аліментів на утримання їх батька.

Крім цього, суд приймає до уваги, що у відповідності до даних Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області у Позивача пенсія з часу призначення аліментів збільшилась з 1134,04 грн. до 1571,60 грн. Між тим, з часу призначення аліментів майновий стан відповідачів погіршився і продовжує бути аліментно зобов'язаним по відношенню до своєї матері та батька, до того ж відповідачі продовжують утримувати своїх дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в обох сторін з часу призначення аліментів стан здоров'я не покращився, вони потребують додаткових витрат на купівлю ліків та проходження лікування, майновий стан позивача з урахуванням отримуваних аліментів та збільшення розміру пенсії покращився, тоді як майновий стан відповідачів суттєво погіршився.

Таким чином, під час судового розгляду не встановлено об'єктивних даних, які б свідчили про безумовну необхідність у перегляді раніше присудженої суми аліментів, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

При вирішенні питання щодо стягнення суми судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, в якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.182, 183, 192, 202 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 61, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів стягнутих на утримання непрацездатної матері у твердій грошовій сумі - повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

При цьому, відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України, встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Отже, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на дане судове рішення може бути подана, протягом зазначених строків, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_19, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована та проживає за адресою: 51900, АДРЕСА_1.

Відповідачі: ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, пров.Чкалова, буд.6/58, кв.1;

ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14.

Повний текст судового рішення складено 03 березня 2018 року.

Суддя Д.В. Маслов