ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 646/5207/17

провадження № 22-ц/818/895/18

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року в складі судді Шелест І.М.,

у с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд із уточненим в подальшому позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та просила:

- розірвати Договір купівлі - продажу мобільного телефону марки Blackview, модель А8, сервісний номер НОМЕР_2, укладений 13 березня 2017 року між сторонами;

- стягнути з відповідача сплачені грошові кошти за Договором купівлі - продажу від 13 березня 2017 року в розмірі 1 978 грн. 90 коп.;

- стягнути з відповідача пеню у розмірі 1% від суми боргу в розмірі 7 222 грн.;

- стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Позов мотивовано тим, що 13 березня 2017 року вона придбала мобільний телефон марки Blackview, модель А8, сервісний номер НОМЕР_2 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу. Однак, вказаний мобільний телефон виявився несправним. На численні звернення до відповідача сплачені грошові кошти їй не повернуті, придбаний мобільний телефон також залишився у магазині.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила накласти арешт на майно та грошові рахунки, що належать ФОП ОСОБА_2, єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб - підприємців про ведення державної реєстрації - НОМЕР_3 від 04 серпня 2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, до набрання законної чинності рішенням у справі та його виконання.

Заява мотивована тим, що придбаний нею мобільний телефон та грошові кошти, сплачені за нього, перебувають у відповідача протягом року. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, оскільки ФОП ОСОБА_2 за час розгляду справи в суді може припини свою підприємницьку діяльність.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. В порядку забезпечення позову накладено арешт в межах заявлених позовних вимог в розмірі 29 201 грн. 89 коп. на майно, яке належить на праві власності ФОП ОСОБА_2, єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб - підприємців про ведення державної реєстрації - НОМЕР_3 від 04 серпня 2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача та ускладнити їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. На підставі частини 1 статті 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім свої майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Таким чином, суд прийшов до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах заявлених позовних вимог. Разом з тим, в частині накладення арешту на грошові рахунки, що належать ФОП ОСОБА_2 заява задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не зазначено, на які саме рахунки необхідно накласти арешт, в якій установі вони відкриті і це може вплинути на підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2

24 липня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно забезпечив позов в межа збільшеної суми позовної заяви в розмірі 29 201 грн. 89 коп., яка була прийнята судом не на стадії підготовчого засідання; заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 02 липня 2018 року, а оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції 12 березня 2018 року, тобто з порушенням вимог частини 1 статті 153 ЦПК України; ухвала про забезпечення позову постановлена в рамках зупиненого провадження без його відновлення після вирішення питання про відвід судді.

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ЦПК України, є необґрунтованою та не містить підстав для скасування ухвали про забезпечення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області в складі судді Коваленко І.П. від 04 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження по даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської 19 вересня 2018 року справа призначалася до судового розгляду.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

02 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Пленум № 9) заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Звертаючи до суду з позовом та заявою про забезпечення позову, позивач вказувала, що 13 березня 2017 року вона придбала мобільний телефон марки Blackview, модель А8, сервісний номер НОМЕР_2 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу. Однак, вказаний мобільний телефон виявився несправним. На численні звернення до відповідача сплачені грошові кошти їй не повернуті, придбаний мобільний телефон також залишився у магазині.

На підставі частини 1 статті 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім свої майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову в межах ціни позову, обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами та не впливає на підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2

Ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність забезпечення позову не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріалами справи доведено обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Посилання на порушення норм частини 1 статті 153 ЦПК України не впливає на правильність висновків суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції щодо законності постановленої ухвали.

Керуючись ст.ст. 149, 150, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без змін.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова