Справа № 536/2229/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 грудня 2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись, що вона звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після померлого 29 липня 2016 року ОСОБА_2, але 22 листопада 2017 року їй було відмовлено в звязку з не поданням документів, що підтверджують її родинні стосунки з померлим. Зазначила, що вона проживала з ОСОБА_2 однією сімєю як чоловік та жінка без шлюбу і це підтверджується поданими нею документами.

Просила суд встановити факт її проживання з померлим 29 липня 2016 року ОСОБА_2 однією сімєю як чоловіка та жінки без шлюбу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якої пояснила так, як в ній викладено.

Заінтересована особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків і оцінюючи все в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Установлено, що 29 липня 2016 року помер ОСОБА_2.

Відкрилася спадщина. ОСОБА_3 є спадкоємцем його майна за законом.

22 листопада 2017 року державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 29 липня 2016 року ОСОБА_2 в звязку з відсутністю доказів її родинних стосунків з померлим, про що видав постанову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як слідує з довідки виконавчого комітету Новознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29 листопада 2017 року № 978 ОСОБА_2 до дня смерті 29 липня 2016 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним була зареєстрована власник будинку, співмешканка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 1988 року проживали однією сімєю, побудували будинок, вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 його похованням займалася ОСОБА_7.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер 29 липня 2016 року проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, тому встановлює даний факт, що необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину і цей факт ніким не оспорюється та не спростовується.

До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і керуючись висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і як визначено в рішенні у справі «Салман проти Туреччини» від 27 червня 2000 року таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись ст.ст.259,293,294,315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, який помер 29 липня 2016 року.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. М. Клименко