Номер справи 220/2037/18
Номер провадження № 2/220/729/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу завдані збитки в розмірі 41779,64 грн., посилаючись на наступне.

08 червня 2017 року близько 16 год. 50 хв. у м Курахове по пр-ту Запорізький сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: водій автомобіля ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який допустив зіткнення з автомобілем «SKODA Rapid», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «SKODA Rapid» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку. Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.07.2017 р. водій ОСОБА_2 визнаний винним у даній ДТП та підданий адміністративному стягненню за скоєння адмінправопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи автомобіля «SKODA Rapid» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, № 047/17 від 17.06.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SKODA Rapid» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, склала 48 374 грн. 42 коп.

23.08.2017 року ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» за заявою потерпілої особи ОСОБА_4 на підставі страхового акту № ПВ-00121/1 виплатили суму страхового відшкодування у розмірі: 41 779 грн. 64 коп.

ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок Моторно (транспортного) страхового бюро України на підставі акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.11.2017 року.

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі, право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АК/1300611 від 16.09.2016 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 28.07.2018 року було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регрессу. Ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак, позивач змушений звертатись до суду. Тому просить стягнути з відповідача 41779,64 грн. в порядку регресу, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9157,20 грн.

Ухвалою від 20.09.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 18.10.2018 р.

10.10.2018 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про залучення доказів.

Ухвалою суду від 18.10.2018 р. розгляд справи відкладено на 12.11.2018 р. в зв'язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дачу та час розгляду справи.

В судове засідання позивач, її представник не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Будь-яких заяв до суду від нього не надходило, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АК/1300611 від 16.09.2016 року, за яким страховик зобов'язується відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 14).

08 червня 2017 року близько 16 год. 50 хв. у м. Курахове по пр-ту Запорізький сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: водій автомобіля ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який допустив зіткнення з автомобілем «SKODA Rapid», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3. В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «SKODA Rapid» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, відповідно до чого власник зазнав матеріального збитку.

Відповідно до листа № 6208/505/05-2017 від 15.06.2017 p., виданого Національною Поліцією України ГУНП в Донецькій області Волноваським ВП Мар'їнського відділення поліції, на водія ОСОБА_2 за порушення п.п. 2.1 а. 2.3 та 13.1 ПДР України, що призвело до скоєння ДТП, було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП (відсутність посвідчення водія) (а.с. 14 об.).

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.07.2017р. водій ОСОБА_2 визнаний винним у даній дорожньо-транспортній пригоді та підданий адміністративному стягненню за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП (а.с. 15).

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи автомобіля «SKODA Rapid» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, № 047/17 від 17.06.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «SKODA Rapid» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, склала 48 374 грн. 42 коп. (а.с. 19-24).

Оскільки цивільно-правова відповідальність потерпілого, як водія транспортного засобу «SKODA Rapid» державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», була застрахована за Полісом № АК/1524295 в ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», то керуючись Положенням «Про пряме врегулювання збитків», затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016 року, на підставі Угоди про пряме врегулювання збитків, учасники якої є у тому числі ПрАТ - СК «ВУСО» та ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», останні, тобто ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» за заявою потерпілої особи ОСОБА_4 та виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору страхування (Поліс АК/1524295), на підставі страхового акту № ПВ-00121/1 виплатили суму страхового відшкодування у розмірі: 41 779 грн. 64 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 12606 від 23.08.2017 року (а.с. 25-28, 32).

На підставі ст.. 27 Закону України «Про страхування», Положенням «Про пряме врегулювання збитків», затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016 року, Угоди про пряме врегулювання збитків, учасниками якої є у тому числі ПрАТ «СК «ВУСО» та ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», ПрАТ «СК «ВУСО» в порядку регресу здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок Моторно (транспортного) страхового бюро України на підставі акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.11.2017 року (а.с. 17, 18).

Відповідно до п. «б» ч. 38.1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 06 листопада 2017 року, що підтверджується Актом про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.11.2017 року.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 41 779,64 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 08 червня 2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 41 779,64 грн.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договор страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до ст. 5 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 22 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Як вказує п. 22.1 ст. 22 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 28 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної випла шкоди іншій особі.

Згідно ч. 1, 3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повноному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними

рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов'язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел

підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як роз'яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до п. «б» ч. 38.1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу» страховик після вишити страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія ТЗ, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до листа № 6208/505/05-2017 від 15.06.2017р., виданого Національною Поліцією України ГУНП в Донецькій області Волноваським ВП Марійського відділення поліції на водія ОСОБА_2 за порушення п.п. 2.1 а, 2.3 та 13.1 ПДР України, що призвело до скоєння ДТП, було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. (ч. 1 ст. 126 - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення вооія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АК/1300611 від 16.09.2016 року (а.с. 9-13).

Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. З вищенаведеного вбачається те, що у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві 28.07.2018 року було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, (згідно списку № 15930, рекомендований лист 525), проте ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача регресу завдані збитки в розмірі 41779,64 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Представник позивача надає попередній розрахунок судових витрат.

Таким чином, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., а також витрати у розмірі 9157,20 грн. на оплату правової (правничої) допомоги адвоката відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 010 від 16.07.2018 року, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 6, 61-64).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_6 (р/р НОМЕР_7 в ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», МФО 326610), юридична адреса: АДРЕСА_1, завданні збитки в порядку регресу у розмірі 41 779 грн. 64 коп., витрати по оплаті судовому зборі в розмірі: 704 грн. 80 коп., та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 9157 грн. 20 коп., а всього 51641 (п'ятдесят одну тисячу шістсот сорок одну) грн. 64 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.11.2018 р.

Суддя О.М. Якішина