КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/640/2018 Головуючий в суді 1 інстанції - Юзькова О.Л.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Almira Holdings (Cyprus) Limited на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року у справі за клопотанням AlmiraHoldings (Cyprus) Limited про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 липня 2017 року у справі за позовом Almira Holdings (Cyprus) Limited до Публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк» про визнання недійсним пункту договору,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року AlmiraHoldings (Cyprus) Limited звернулося до суду із заявою, в якій просило скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України(далі по тексту - МКАС при ТПП України) у складі одноособового арбітра ОСОБА_4 від 20.07.2017 року, прийняте у справі АС №150у/2017 за позовом Almira Holdings (Cyprus) Limited до Публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк» про визнання недійсним пункту договору, а також рішення того ж суду від 29.09.2017 року про внесення виправлень в рішення від 20.07.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник послався на те, що оскаржуване судове рішення суперечить публічному порядку України, оскільки ухвалене з таким тлумаченням та застосуванням норм цивільного законодавства, зокрема ст. 559 ЦК України в частині припинення поруки унаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя, які суперечать загально прийнятому правопорядку та судовій практиці в Україні.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник Almira Holdings (Cyprus) Limited з посиланням на доводи заяви та наполягаючи тому, що рішення МКАС при ТПП України від 20.07.2017 року порушує публічний порядок в Україні, просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою вимоги заяви задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.07.2017 року МКАС при ТПП України у складі одноособового арбітра ОСОБА_4 розглянув справу за позовом ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED до Публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк» про визнання недійсним п.3.2. договору поруки №159 СL/S від 07.11.2012 року, укладеного на забезпечення виконання ТОВ «ГАДЯЧСИР», як основним позичальником, своїх кредитних зобов'язань перед ПАТ «Креді Агріколь Банк».

З матеріалів справи також вбачається, що у засіданні Арбітражного суду взяли участь представники позивача - ALMIRA HOLDINGS (CYPRUS) LIMITED та представники відповідача - ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Предметом розгляду даної справи у МКАС при ТПП України було визнання недійсним п. 3.2. зазначеного договору поруки, згідно якого сторони передбачили, що у разі внесення змін до договору, що встановлює Основне зобов'язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності Поручителя, Поручитель відповідає перед Банком за виконання Боржником Основного зобов'язання в обсязі, визначеному пунктом 3.1 цього Договору.

Сторони Арбітражного процесу при розгляді справи надавали свої доводи і міркування, клопотання і заперечення з метою вирішення справи по суті.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що учасники справи заперечували компетенцію МКАС при ТПП України щодо вирішення заявленого спору.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 454 ЦПК України, сторони мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.

Звертаючись до суду з заявою про скасування рішення МКАС при ТПП України від 20 липня 2017 року, позивач посилався на те, що зазначене рішення порушує публічний порядок України, оскільки судом при розгляді справи належним чином не враховано, що оспорюваний пункт договору поруки суперечить загально прийнятим принципам правопорядку в Україні та, зокрема, приписам ст. 559 ЦК України, згідно якої порука припиняється унаслідок зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що заявником не наведено правових підстав для скасування рішення арбітражного суду, перелік яких визначений ст. 34 Закону України про «Міжнародний комерційний арбітраж».

Так, згідно ст. 459 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України &q?кр;Про міжнародний комерційний арбітраж&q?рб;.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо:

1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або

б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або

2) суд визначить, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічний перелік підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу міститься в ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 липня 2017 року, представник Almira Holdings (Cyprus) Limited, як на підставу для такого скасування, посилався на те, що судове рішення суперечить публічному порядку.

Зокрема, заявник вважав, що рішення ухвалене з таким тлумаченням та застосуванням норм цивільного законодавства, а саме: ст. 559 ЦК України в частині припинення поруки унаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя, які суперечать загально прийнятому правопорядку та судовій практиці в Україні

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов'язок держави з дотримання своїх зобов'язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Під публічним порядком у цьому та інших випадках, коли незаподіяння йому (публічному порядку) шкоди обумовлює можливість визнання і виконання рішення, належить розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар'єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов'язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

Застереження про публічний порядок у загальному вигляді сформульоване у міжнародних конвенціях. Зокрема, у статті 6 Конвенції ООН про право, що застосовується до міжнародної купівлі-продажу товарів, від 15 червня 1995 року встановлено, що в кожній із держав, які домовляються, застосування права, визначеного цією Конвенцією, може бути виключено з мотивів публічного порядку. Таке ж правило встановлене у статті 18 Конвенції ООН про право, що застосовується до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22 грудня 1986 року.

Таким чином, головним завданням застереження про публічний порядок у міжнародному праві є вирішення колізій різних країн.

Об'єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 вересня 2018 року по справі № 761/46285/16-ц.

Між тим, в даному випадку МКАС при ТПП України не було застосовано норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України.

При розгляді справи арбітром було досліджено спірні правовідносини та здійснено оцінку доводів позивача в частині застосування ст. 559 ЦК України.

Однак, суд дійшов висновку про те, що указана стаття застосуванню не підлягає, оскільки в даному випадку наявна згода(при укладенні договору) поручителя на збільшення обсягу власної відповідальності.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що суд загальної юрисдикції не уповноважений аналізувати правильність застосування МКАС норм матеріального права при вирішенні спору та, фактично, здійснювати перегляд справи по суті.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини в межах розгляду даної справи ґрунтуються на домовленості сторін, слід дійти висновку про те, що публічний порядок України в даному випадку не зачіпається, а тому відсутні підстави для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20 липня 2017 року.

Колегія суддів вважає, що доводи заяви зводяться до незгоди позивача з мотивами ухваленого арбітром рішення, що не може бути підставою для його скасування в розумінні ст. 359 ЦПК України та ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.374,375 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу AlmiraHoldings (Cyprus) Limited залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 8 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді