ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3258/18 Справа № 205/3855/17 Суддя у 1-й інстанції - Басова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим - ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Вона у родинних стосунках зі спадкодавцем не перебувала та тривалий час проживала окремо від нього. Однак за життя спадкодавець склав заповіт, відповідно до якого заповів їй 1/3 майна, що входить до складу спадщини. Вона не знала, що спадкодавцем було складено заповіт на її користь. 10 травня 2017 року її представник подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця через пропуск строку для прийняття спадщини. З огляду на зазначене, просила суд визначити їй додатковий строк у шість місяців для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк у шість місяців для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

В апеляційній скарзі заявник наголошує, що позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини в строк та не погоджується з поважністю причин пропуску такого строку. Крім того, вважає що нотаріусу могло бути невідомо місце проживання позивача для її повідомлення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона підтримує рішення суду першої інстанції та просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с. 48).

За життя, 25 січня 1993 року, ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частинах все належне йому майно (а.с. 54).

Згідно копії спадкової справи № 44/2016, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявою про прийняття спадщини 03 листопада 2016 року звернувся ОСОБА_1 (а.с. 44).

10 травня 2017 року представник позивача звернувся до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 59).

10 травня 2017 року державний нотаріус Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Матвієнко В.Г. відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с. 60).

Як вбачається з виписного епікризу 5173, позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні з 18.08.2016 року по 14.09.2016 року з діагнозом: «атеросклероз судин нижніх кінцівок на фоні цукрового діабету; некроз правої п'яткової області» (а.с. 114). Також позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у період часу з 15.09.2016 року по 28.09.2016 року з діагнозом: «остеопороз вторинний, важкий перебіг; патологічні переломи Тh ХІІ; переломи внутрішнього відростку лівого стегна з розходженням відламків; синовіт» (а.с. 111).

Згідно спадкової справи, нотаріусом було перевірено за даними Спадкового реєстру наявність заповіту після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, однак відсутні відомості про повідомлення нотаріусом позивача про наявність заповіту, чи виклик її до нотаріуса або повідомлення її, як спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини, що свідчило б про сприяння в здійсненні особистого розпорядження спадкодавця.

Встановивши, що позивач не проживала разом із спадкодавцем, не знала про складений заповіт, а нотаріус не повідомляв її про його наявність, та приймаючи до уваги, що позивач у період перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 1220, 1222-1223, 1269-1270, 1272 ЦК України, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності поважних причин для поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини відхиляються колегією суддів, оскільки причини такого пропуску пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця: з наданих позивачем медичних документів вбачається, що вона з 2015 року тяжко хворіла, перенесла кілька хірургічних операцій та була прикута до інвалідного візка.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналіз судової практики дозволяє зробити висновок, що поважними причинами пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини можуть бути визнанні: хвороба, необізнаність особи про наявність спадкового майна, юридична необізнаність.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що нотаріусу могло бути невідомо адресу проживання позивача для її повідомлення про наявність заповіту, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі обставини не звільняють нотаріуса від обов'язку повідомити спадкодавця шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, відповідно до вимог ст.63 Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, враховуючи похилий вік позивача, її тяжкі хвороби у період перебігу строку на прийняття спадщини та відсутність належного сприяння нотаріуса для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про існування поважних підстав для надання позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені відповідачем в зв'язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова