Справа № 161/1066/18
Провадження № 2/161/1236/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді - Подзірова А.О., за участю секретаря судового засідання Кубяк О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В обґрунтування позову зазначає, що 15 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №623.

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося, в них відсутнє взаєморозуміння, розходяться погляди у сімейному житті та побуті. Зазначає, що збереження сім'ї неможливе.

З наведених мотивів просить суд прийняти рішення, яким розірвати шлюб.

Сторони у судове засідання не з'явились, однак звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами, про що зроблений актовий запис №623 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторонами щодо збереження сім'ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 704,80 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 352,40 грн., а ще 352,40 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 13, 141, 142, 200, 265 ЦПК України, ст.112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №623- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно квитанції АТ «ОТП Банк» від 23 січня 2018 року №12EC211EE0, що становить 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок). Оригінал вказаної квитанції залишити в матеріалах цивільної справи Луцького міськрайонного суду Волинської області №161/1066/18.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 05 березня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров