У Х В А Л А

07 листопада 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 2-11/11

Номер провадження № 22-ц/824/148/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ВербовоїІ.М., суддів Саліхова В.В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Вербової І.М. (головуючий суддя), суддів Саліхова В.В. та Шахової О.В.,

в с т а н о в и в :

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність суб'єктів оскарження та на вимогу державного виконавця, заінтересовані особи: начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоцій БогданІгорович та старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинський Олександр Володимирович, за апеляційними скаргами старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Рибчинського Олександра Володимировича та ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року, постановлену під головуванням судді Рибака М.А.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2018 року, справу призначено судді-доповідачу Вербовій І.М. Судді, які входять до складу колегії: Вербова І.М. (головуючий суддя), Саліхов В.В. та Шахова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року вищевказану справу прийнято до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін на 07 листопада 2018 року о 11 год. 30 хв.

06 листопада 2018 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Вербової І.М. (головуючий суддя), суддів Саліхова В.В. та Шахової О.В.

Заяву мотивувала тим, що 03 жовтня 2018 року розпочав свою роботу Київський апеляційний суд. Разом з тим, колегія суддів у складі судді-доповідача ВербовоїІ.М. (головуючий суддя), суддів Саліхова В.В. та Шахової О.В., лише 08 жовтня 2018 року прийняла справу до розгляду та призначила її в судове засідання на 07 листопада 2018 року о 11 год. 30 хв., оскільки на 10 год. 15 хв. 07 листопада 2018 року її, ОСОБА_3, викликали у судове засідання у найвіддалений суд по пр.-ту Маяковського, 5 в місті Києві, який визначено суддею 10 липня 2018 року всупереч Конституції України.

Тобто, зазначена колегія суддів вирішила створити перешкоди заявнику з'явитись у судове засідання як до суду апеляційної інстанції, так і до суду першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_9, що бере участь у цивільній справі №761/35195/17 в інтересах ОСОБА_10, разом з державним виконавцем перешкоджала виконанню рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 06 серпня 2009 року.

На думку заявника, такі дії колегії суддів, як створення перешкод з'явитись в судове засідання в один з двох судів 07 листопада 2018 року, викликали сумнів у їх небезсторонності, об'єктивності та неупередженості, який може бути усунутий шляхом задоволення колегією відводу (звернення із заявою про самовідвід).

Так, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявила відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Вербової І.М. (головуючий суддя), суддів Саліхова В.В. та Шахової О.В. та підтримала заяву про відвід, поданий через канцелярію суду 06 листопада 2018 року, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Інші учасники справи до суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши обґрунтування заяви ОСОБА_3, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а також має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку, що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об'єктивної неупередженості і рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі (наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє то тих пір, поки не доведено інше.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хочасаме національним судам, перш за все, належить виноситирішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповіднерішення. У кожному випадкунаціональні суди повиннівстановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарженнявтручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судівстосовно часу або підстав для поновлення строків (Справа «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Так, у рішенні Суду у справі «Ilhan v. Turkey» зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи. Окрім цього, у справі «Bellet v. France» Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, з'ясувавши мотиви заявленного відводу в усній та письмовій формах, співставивши його з матеріалами справи у контексті положень ст.36 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав вважати заявлений відвід обґрунтованим.

Крім того, Київський апеляційний суд наголошує на тому, що в частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів визнає заявлений відвід необґрунтованим.

Підстав для зупинення провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в :

Визнати відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Вербової І.М. (головуючий суддя), суддів Саліхова В.В. та Шахової О.В. - необґрунтованим.

Передати справу на автоматизований розподіл для визначенні судді, який вирішить питання про відвід, у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В.Шахова