АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1914/15-ц Номер провадження 22-ц/786/541/18Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2., представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 грудня2017 року (повний текст виготовлено 25 грудня 2017 року)

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра-плюс», третя особа: реєстраційна служба Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, про визнання правочинів недійсними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, мати позивача, та після її смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом, тобто належне їй майно, в тому числі і земельні ділянки площею 2,9907 га., кадастровий НОМЕР_1 та площею 2,9902 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташовані на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області і на даний час позивач являється власником вищезазначених земельних ділянок.

Зазначає, що при житті, а саме, 16.02.2005 року ОСОБА_5 уклала з ТОВ «Довіра-плюс», договори оренди землі строком на 10 років кожен, щодо оренди земельних ділянок, які належали їй на підставі Державного акту серії НОМЕР_3 та Державного акту серії НОМЕР_4. Відповідно до п.40 договорів оренди земельних ділянок перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов, або розірвання договору.

Вказує, що на даний час вона має намір самостійно обробляти успадковані земельні ділянки, які перебувають у користуванні ТОВ «Довіра-плюс», та наголошує, що строк дії договорів закінчився 10.06.2015 року і після їх припинення земельні ділянки підлягають поверненню відповідно до п.21 договорів оренди землі. Проте, як з'ясувалося, 09.07.2014 року відповідач зареєстрував у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інше речове право-право користування земельними ділянками на умовах оренди, а саме додаткові угоди до договорів оренди від 17 червня 2014 року, якими внесено зміни до істотних умов договорів оренди від 16 лютого 2005 року, а саме збільшено строк дії договорів оренди з десяти до 25-ти років, змінено п.40 договору, відповідно до якого перехід права власності до іншої особи та реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для розірвання договору оренди землі та закріплено переважне право відповідача на викуп у разі продажу земельної ділянки.

При цьому позивач зазначає, що ОСОБА_5 тяжко хворіла, потребувала постійної сторонньої допомоги і фізично не могла підписати будь-який документ в тому числі і додаткові угоди.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 прохала ухвалити рішення, яким додаткові угоди до договорів оренди землі від 16 лютого 2005 року, зареєстровані Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10.06.2005 року за №82 та №81, укладені 17.06.2014 року ОСОБА_5 з ТОВ «Довіра-плюс», на підставі яких інше речове право - право оренди земельної ділянки -зареєстроване за ТОВ «Довіра-Плюс» 09.07.2014 року за №6277497 та №6277977, визнати недійсними; вирішити питання судового збору.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра-плюс» про визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованих у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 10.06.2005 року за №82 та за № 81, укладених 17.06.2014 року ОСОБА_5 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра-плюс», на підставі яких інше речове право - право оренди земельної ділянки - зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра-плюс» 09.07.2014 року за №6277497 та №6277977, відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилась позивач ОСОБА_2, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись не відповідність висновків суду обставинам справи та вимогам закону, порушення та неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Довіра-плюс» задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновком судової почеркознавчої експертизи №928 від 26.01.2017 року, проведеної Полтавським відділенням Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. Бокаріуса, визначено, що підписи від імені ОСОБА_5 у графі Орендодавець: - ОСОБА_5 у спірних додаткових угодах від 17.06.2014 року виконані не ОСОБА_5, а іншою особою.

Проте, зауважує, що, незважаючи на вказаний висновок, який є повним та ясним, суд першої інстанції без будь-якої мотивації задовольнив клопотання представника відповідача і призначив по справі додаткову експертизу, на вирішення якої, на думку апелянта, були оставлені питання, що не мають жодного значення для справи і не заперечувались представником позивача.

При цьому місцевий суд, незважаючи на очевидну відмінність експертиз за предметністю та об'єктами, дав їм неправильну оцінку, внаслідок чого було відхилено висновок судової почеркознавчої експертизи №928 від 26.01.2017 року, як доказ, оскільки вона була проведена першою.

Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції було дано невірну оцінку показанням свідків та помилково вирішено питання судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на те, що доводи позивача про те, що Орендодавець ОСОБА_5 фізично не могла підписати будь-який документ, в т.ч. і Додаткові угоди від 17.06.2014р., не підкріплені жодним доказом; висновки експертів, які виконували первинну та додаткову почеркознавчі експертизи, досліджуючи ідентичний предмет та об»єкт, відрізняються.

У судовому засіданні позивач та її представник доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримали та прохали її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та прохала її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, 16.02.2005 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Довіра-плюс» було укладено договір оренди землі, згідно п.2 якого в оренду передано земельну ділянку загальною площею 2,99 га, договір укладено на 10 років (п.8 договору) (т.1, а.с.11-14).

Договір зареєстрований у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.06.2005 року за №82.

17 червня 2014 року було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованого у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10.06.2005 року за №82 (кадастровий № НОМЕР_1) (т.1, а.с.9).

Згідно Витягу від 09.07.2014 року, індексний номер 24032410, дана Додаткова угода від 17.06.2014 року, зареєстрована Реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області (т.1, а.с.10).

Також, 16.02.2005 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Довіра-плюс» було укладено договір оренди землі, згідно п.2 якого, в оренду передано земельну ділянку загальною площею 2,99 га, договір укладено на 10 років (п.8 договору) (т.1, а.с.19-22).

Договір зареєстрований у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.06.2005 року за №81.

17 червня 2014 року було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованого у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 10.06.2005 року за №81 (кадастровий № НОМЕР_2) (т.1, а.с.17).

Згідно Витягу від 09.07.2014 року, індексний номер 24034154, дана Додаткова угода від 17.06.2014 року зареєстрована Реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області (т.1, а.с.18).

Відповідно до актового запису №22, складеного Виконавчим комітетом Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 74 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 25.10.2014 року (т.1, а.с.6).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.2015 року, ОСОБА_2 є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_5, а саме: земельної ділянки, загальним розміром 2,9907 га, розташованої на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_5 на підставі Державного акту серії НОМЕР_4, виданого 27.12.2001 року Лютенсько-Будищанською сільською радою Зіньківського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 984, кадастровий номер НОМЕР_1 (т.1, а.с.7).

У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.05.2015 року, індексний номер 37745562, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, (т.1, а.с.8).

Як убачається зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.2015 року, ОСОБА_2 є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_5, а саме: земельної ділянки, загальним розміром 2,9902 га, розташованої на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_5 на підставі Державного акту серії НОМЕР_3, виданого 27.12.2001 року Лютенсько-Будищанською сільською радою Зіньківського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №985, кадастровий номер НОМЕР_2 (т.1, а.с.15).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.05.2015 року, індексний номер 37724962, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, (т.1, а.с.16).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із того, що обидва висновки експертизи проведені в одній і тій же еспертній установі, суперечать один одному, клопотань про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи позивачем та її представником під час судового засідання не заявлялись, тобто стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому відсутні правові підстави для визнання спірних правочинів недійсними.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст.ст.116, 125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди є, зокрема: об'єкт оренди; строк дії договору оренди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Як убачається з матеріалів справи, спірними додатковими угодами від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованого у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 10.06.2005 року за № 82 (кадастровий НОМЕР_1) та від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованого у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 10.06.2005 року за №81 (кадастровий НОМЕР_2) було внесено зміни до відповідних договорів, зокрема, викладено в новій редакції:

-Пункт 30 Договорів доповнено пунктом: «Права Орендаря: Має переважне право на придбання орендованої земельної ділянки у власність у разі її продажу за умови, що Орендар сплачує ту заявлену Орендодавцем ціну, за якою земельна ділянка буде продана третій особі, а у разі продажу на конкурсній основі (аукціоні) - якщо його пропозиція є рівною є пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками конкурсу (аукціону);

-Перше речення пункту 40 Договорів викладено у новій редакції: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставною для зміни умов або розірвання договору»;

-Пункт 8 Договорів викладено у новій редакції: «Договір укладено на 25 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію».

З наведеного вбачається, що спірними додатковими угодами було внесено зміни до істотних умов договорів оренди землі від 16.02.2005 року, зокрема, щодо строку дії договорів та орендної плати.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з нормою ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому, 26.01.2017 року Полтавським відділенням Харківського НДІСЕ ім. засл. проф.. М.С. Бокаріуса було складено Висновок №928 судової почеркознавчої експертизи по матеріалах цивільної справи №530/1914/15-ц, призначеної ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.09.2016 року (т.1, а.с.131-132, 138-142).

Згідно даного Висновку надано наступні висновки:

-По першому питанню - підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Орендодавець: ___ ОСОБА_5» додаткової угоди від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 (зареєстрованого Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10.06.2005 року за №82), на підставі якої 09.07.2014 року зареєстровано право оренди за ТОВ «Довіра-плюс» за №6277497, виконаний не ОСОБА_8, а іншою особою;

-По другому питанню - підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Орендодавець: ___ ОСОБА_5» додаткової угоди від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 (зареєстрованого Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10.06.2005 року за №81), на підставі якої 09.07.2014 року зареєстровано право оренди за ТОВ «Довіра-плюс» за №6277977, виконаний не ОСОБА_8, а іншою особою;

-По третьому питанню - питання не вирішувалось, так як вирішення даного питання не входить до переліку питань, що вирішується судово-почеркознавчою експертизою підпису;

-По четвертому питанню - питання не вирішувалось, так як вирішення даного питання не входить до переліку питань, що вирішується судово-почеркознавчою експертизою підпису.

Окрім того, 25.09.2017 року Полтавським відділенням Харківського НДІСЕ ім. засл. проф.. М.С. Бокаріуса було складено Висновок №560/561 судової почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів по матеріалах цивільної справи №530/1914/15-ц, призначеної ухвалою суді Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.04.2017 року (т.1, а.с.188-189, 194-201).

Згідно даного висновку надано наступні висновки:

-По першому питанню - підписи від імені ОСОБА_5 в рядку Орендадовець перед прізвищем ОСОБА_5, договору оренди землі від 16.02.2005 року, укладеного між ОСОБА_9 та ТОВ «Довіра-плюс» про оренду земельної ділянки площею 2,99 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Л. Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований в Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 10.06.2005 року за № 82, додатку номер 1 до договору оренди землі, акту прийому-передачі земельної ділянки - виконані за допомогою пасти (паст) для кулькової(-их) ручки(-ок), рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів.

Встановити, чи виконані вищевказані підписи ОСОБА_5, чи іншою особою, у межах наявного порівняльного матеріалу не представляється можливим, через обмеженість графічного матеріалу досліджуваних підписів (коротких рукописних записів) та зразків ОСОБА_5 (надані у обмеженій кількості в однохарактерних документах та не відповідають вимогам пп. 1.3-1.8 «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом МЮ України від 08.10.98р. №53/5 (у редакції наказу МЮ України від 26.12.2012 року №1950/5 зі змінами та доповненнями), встановленням у ході порівняння як співпадаючих так і розбіжних ознак, вірна оцінка яких потребує більш представлений порівняльний матеріал;

-По другому питанню - підписи від імені ОСОБА_5 в рядку Орендадовець перед прізвищем ОСОБА_5, договору оренди землі від 16.02.2005 року, укладеному між ОСОБА_9 та ТОВ «Довіра-плюс» про оренду земельної ділянки площею 2,99 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Л.Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований в Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 10.06.2005 року за № 81, додатку номер 1 до договору оренди землі, акту прийому-передачі земельної ділянки - виконані за допомогою пасти (паст) для кулькової(-их) ручки(-ок), рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів.

Встановити, чи виконані вищевказані підписи ОСОБА_5, чи іншою особою, у межах наявного порівняльного матеріалу не представляється можливим, через обмеженість графічного матеріалу досліджуваних підписів (коротких рукописних записів) та зразків ОСОБА_5 (надані у обмеженій кількості в однохарактерних документах та не відповідають вимогам пп. 1.3-1.8 «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом МЮ України від 08.10.98р. №53/5 (у редакції наказу МЮ України від 26.12.2012 року №1950/5 зі змінами та доповненнями), встановленням у ході порівняння як співпадаючих так і розбіжних ознак, вірна оцінка яких потребує більш представлений порівняльний матеріал;

-По третьому питанню - питання не вирішувалось, через обставини викладені у дослідницькій частині висновку експерта;

-По четвертому питанню - питання не вирішувалось, через обставини викладені у дослідницькій частині висновку експерта;

-По п'ятому питанню - питання не вирішувалось, через обставини викладені у дослідницькій частині висновку експерта.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.3,4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч.1 ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Як роз'яснив у п.4 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. N9 Пленум ВСУ судам, відповідно до статті 215 ЦК (435-15) необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

За нормою п.5 ст.216 ЦК Ураїни вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки матеріалами справи, зокрема, Висновком №928 судової почеркознавчої експертизи від 26.01.2017 року, встановлено, що спірні додаткові угоди від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованого у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 10.06.2005 року за №82 (кадастровий НОМЕР_1) та від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 року, зареєстрованого у Зіньківському районному відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» від 10.06.2005 року за №81 (кадастровий НОМЕР_2) не підписувалися ОСОБА_5, тобто дані правочини були вчинені за відсутності волевиявлення орендодавця, а тому в силу положень цивільного законодавства України є недійсними.

Посилання місцевого суду на Висновок №560/561 судової почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 25.09.2017 року, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки предметом даних позовних вимог було саме визнання недійсними додаткових угод від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 року щодо земельної ділянки кадастровий номер № НОМЕР_1 та від 17.06.2014 року до договору оренди землі від 16.02.2005 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, та вказаним вище висновком не надавалась жодна оцінка спірним правочинам, а вирішувані експертом питання стосувались договорів оренди землі від 16.02.2005 року щодо земельної ділянки кадастровий номер № НОМЕР_1 та від 16.02.2005 року щодо земельної ділянки кадастровий номер № НОМЕР_2, дійсність яких не оскаржувалась.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Частинами 1,2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено за подачу позову 487,20 грн. (т.1, а.с.1), за подачу апеляційної скарги 1460,00 грн. (т.2, а.с.32-33) - судового збору. Окрім того, позивачем було понесено судові витрати у зв'язку з призначенням експертизи у розмірі 8472,60 грн. (т.1, а.с.147).

Та, оскільки даною постановою апеляційну скаргу задоволено і позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то вказані кошти необхідно стягнути з ТОВ «Довіра-плюс» на користь ОСОБА_2

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 грудня2017 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, якимпозовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра-плюс» про визнання правочинів недійсними, - задовольнити.

Додаткові угоди до договорів оренди землі від 16 лютого 2005 року, зареєстровані Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 10.06.2005 року за №82 та за №81, укладені 17.06.2014 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра-плюс» датовані, на підставі яких інше речове право - право оренди земельної ділянки зареєстроване за ТОВ «Довіра-Плюс» 09.07.2014 року за №6277497 та №6277977, визнати недійсними.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра-плюс» на користь ОСОБА_2 1947,2 грн. (одну тисячу дев'ятсот сорок сім гривень 20 коп.) грн. судового збору та 8472,60 (вісім тисяч чотириста сімдесят дві гривні 60 коп. ) грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ О.Ю. Кузнєцова

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун