Провадження № 2/760/1991/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі -Кривулько С.В.

за участю:

представника позивача- ОСОБА_4

відповідача-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення матеріальної шкоди, внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

04.08.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, внаслідок ДТП.

В позові посилається на те, що 07.04.2017 о 09 год. 30 хв. год. в м. Києві на перехресті вулиці Урицького та вулиці Стадіонної за участю транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «AUDI 100», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо - транспортна пригода. Внаслідок даної ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. .

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.07.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 07.04.2017.

Згідно висновку експертного дослідження № 846 від 16.05.2017 вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу позивача марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок ДТП складала 25051,63 грн. Крім того, за проведення даного дослідження позивач сплатила 1500,00 грн.

Позивач зазначає, що самостійно оплатила вартість робіт по відновленню транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 20199,47 грн.

Зазначає, що на момент ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно полісу № АІ/9672852 від 21.04.2016.

Вказує, що 22.11.2016 Нацкомфінпослуг було прийнято рішення про анулювання всіх ліцензій відносно ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» у зв'язку з виникненням заборгованості по сплаті відрахувань до фондів МТСБУ.

Посилаючись на те, що страховика позбавлено ліцензії та останнім рішення про виплату страхом не приймалося, враховуючи норми чинного законодавства, яким передбачено абсолютне право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, позивач вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права вимоги до ОСОБА_2, як заподіювача шкоди.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 20199, 47 грн. та витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 1500,00 грн.

04.08.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 07.08.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 07.11.2017.

07.11.2017 в судовому засіданні до участі у справі залучено в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що шкода завдана внаслідок ДТП повинна бути відшкодована ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», внаслідок укладання полісу№ АІ/9672852 від 21.04.2016.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.04.2017 о 09 год. 30 хв. год. в м. Києві на перехресті вулиці Урицького та вулиці Стадіонної за участю транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «AUDI 100», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо - транспортна пригода.

Внаслідок даної ДТП, вказані вище транспорті засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.07.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 07.04.2017(а.с.13-15).

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення" (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Позивач є власником пошкодженого транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності НОМЕР_5 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно Висновку експертного дослідження № 846 від 16.05.2017 вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу позивача марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок ДТП становить 25051,63 грн. (а.с.19-36).

Разом з тим, позивач на відновлення транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 сплатила на користь ТОВ "СТО-Гефест" 20199,47 грн., що підтверджується квитанцією № 3392 від 22.06.2017, рахунком - фактурою № ГФ-0002222 від 21.06.2017, замовленням № БН-о5789613 від 21.06.2017 (а.с.41-43).

Судом встановлено, що станом на 07.04.2017 цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське», що підтверджується полісом АІ/9672852 від 21.04.2016. Строк дії полісу з 29.04.2016 до 28.04.2017(а.с. 16-17).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у передбаченому законом порядку звернувся з заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про виплату страхового відшкодування ( а.с. 67-70).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що страховиком відповідне рішення про виплату страхового відшкодування на користь позивача не прийнято.

Як встановлено в судовому засіданні 22.11.2016 Нацкомфінпослуг було прийнято рішення про анулювання всіх ліцензій відносно ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» у зв'язку з виникненням заборгованості по сплаті відрахувань до фондів МТСБУ.

Позивач в обгрунтування права на звернення до суду з даним позовом до відповідача посилався на те, що наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не звільняє відповідача ОСОБА_2 від обов"язку відшкодувати спричинену шкоду.

Суд погоджується з доводами позивача , виходячи з наступного.

За змістом Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року в справі № 6-2808цс15 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що завдана позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнова шкода підлягає стягненню з відповідача в розмірі 20199, 47 грн.

У п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку, оформленого Висновком експертного дослідження № 846 від 16.05.2017, позивач сплатив 1500,00 грн.(а.с. 40).

Ці витрати позивач поніс для відновлення свого порушеного права, тому зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 21 699, 47 грн. ( 20199,47 грн. +1500,00 грн.).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 22, 1166, 1187,1192,1194 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-82, 141, 169, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення матеріальної шкоди, внаслідок ДТП, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою : 03037, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 ( зареєстрована за адресою : 03151, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) матеріальну шкоду у розмірі 21 699, 47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою : 03037, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 ( зареєстрована за адресою : 03151, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя: