Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/1348/18
Провадження № 2-о/280/72/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі головуючого - судді Янчук В.В., із секретарем Кумечко С.М., за участі представника заінтересованої особи ОСОБА_1, заінтересованої особи - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Ради з питань опіки та піклування Радомишльської міської ради, заінтересовані особи КУ «Радомишльський психоневрологічний інтернат» Житомирської обласної ради, ОСОБА_2 про звільнення від обов'язків опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Рада з питань опіки і піклування Радомишльської міської ради, заінтересовані особи: КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат" Житомирської обласної ради, ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про звільнення від обов'язків опікуна ОСОБА_2

В обгрунтування заяви вказали, що Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.10.2014 р., внаслідок психічного захворювання, визнано недієздатною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено опіку та призначено опікуна над нею - ОСОБА_4 Рішенням Радомишльського районного суду від 23.05.2017 р. останню звільнено від обов'язків опікуна. Рішенням Радомишльського районного суду від 15.09.2017 р., встановлено опіку та призначено опікуна над ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 З 2014 року по даний час ОСОБА_3 перебуває на повному державному утриманні та проживає в КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат". До ради з питань опіки та піклування Радомишльської міської ради надійшла заява директора КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат" про звільнення від обов'язків опікуна ОСОБА_2 недієздатної ОСОБА_3 та залишення її під опікою та піклуванням в КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат" у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 порушує права підопічної, а саме під час перебування ОСОБА_3 у відпустці ( в с. Меленці, Коростенського району, під доглядом та повною відповідальністю у свого опікуна) , підопічна була знайдена в м. Радомишль в районі магазину по вул. Никодимівська, поводилась неадекватно та мала яскраво виражені тілесні ушкодження у вигляді синців та кровавих саден, що встановлені черговим лікарем. Рішенням ради з питань опіки і піклування Радомишльської міської ради вирішено подати подання до суду про звільнення ОСОБА_2 від обов'язків опікуна недієздатної ОСОБА_3 та залишення її під опікою в КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат".

Представник заявника Ради з питань опіки і піклування Радомишльської міської ради в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили заяву про розгляд справи в їх відсутність.

В судовому засіданні представник КУ "Радомишльського психоневрологічного інтернату" Житомирської обласної ради ОСОБА_1 заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Суду пояснив, що ОСОБА_3 знаходиться на повному державному утримані та проживає в КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат". ОСОБА_2 обов'язки опікуна не виконує належним чином, порушує права підопічної, оскільки залишив її без нагляду , в зв'язку з чим підопічна перебувала в небезпеці.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 щодо заяви заперечив, вказав, що він обов'язки опікуна виконує належним чином, періодично відвідує підопічну в інтернаті, передає їй посилки, за весь час перебування в інтернаті забирав підопічну лише один раз на канікули, дійсно ОСОБА_6 постійно проживає в інтернаті та знаходиться на повному державному утриманні, його підопічна є дієздатною. Перед Новим роком один раз залишив підопічну без нагляду, так як йому треба було йти на чергування.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Рішенням Радомишльського районного суду від 15.10.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною внаслідок психічного захворювання. Встановлено над ОСОБА_3 опіку та призначено опікуном над нею ОСОБА_4 ( а.с.13). На даний час рішення суду є чинним, не змінено та не скасовано.

Рішенням Радомишльського районного суду від 23.05.2017 р. звільнено ОСОБА_4 від опікунства над ОСОБА_3 ( а.с. 12).

Рішенням Радомишльського районного суду від 15.09.2017 р. встановлено над ОСОБА_3 опіку та призначено опікуном над нею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 11).

Згідно з путівки № 268 від 14.11.2014 р. виданою департаментом праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації, ОСОБА_3, була направлена в КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат".

ОСОБА_3 знаходиться на повному державному утриманні та проживає в КУ "Радомишльський психоневрологічний інтернат" з 20.11.2014 р., згідно копії наказу № 60 від 20.11.2014 р.

ОСОБА_2 звернувсь до психоневрологічного інтернату з заявою щодо відпустки ОСОБА_3 з 28.11.2017 р. по 27.01.2018 р. Згідно наказу № 73 Радомишльського психоневрологічного інтернату від 28.11.2017 р. ОСОБА_3 вибула у відпустку з 28.11.2017 р. ( а.с.4).

З копії витягу з наказу № 1 від 02.01.2018 р. КУ "Радомишльського психоневрологічного інтернату" Житомирської обласної ради ОСОБА_3 зарахована на всі види державного забезпечення. ( а.с. 4).

Відповідно до витягу з протоколу №4 засідання ради з питань опіки та піклування від 16.05.2018 року на зазначеному засіданні опікунської ради було розглянуто заяву директора КУ "Радомишльського психоневрологічного інтернату" про звільнення ОСОБА_2 від обов'язків опікуна недієздатної ОСОБА_3 та залишення її під опікою та піклуванням в інтернатній установі.

Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 1 ст. 75 Цивільного кодексу України передбачено, що суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця.

Згідно ч. З ст. 75 Цивільного кодексу України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Відповідно до ч.2 ст. 300 Цивільно-процесуального кодексу України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Отже, ч. 3 ст. 75 ЦК України законодавцем визначено дві самостійні підстави, відповідно до яких суд може звільнити особу від повноважень опікуна: у разі невиконання нею своїх обов'язків, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Приписами п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») .

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи у сукупності наданні докази, встановленні у судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги заявника щодо неналежного виконання ОСОБА_2 обов'язків опікуна не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки лист Радомишльської ЦРЛ № 32 від 09.01.2018 р. не може бути єдиною підставою неналежного виконання обов'язків опікуна, інших належних та допустимих доказів в розумінні глави 5 Розділу ІІ ЦПК України суду надано не було.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 з 20.11.2014 року і на час прийняття рішення суду знаходиться на повному державному утриманні, постійно проживає в КУ "Радомишльському психоневрологічному інтернаті", за час виконання обов'язків опікуна ОСОБА_2 лише один раз забирав підопічну і вказані обставини не заперечуються сторонами, а тому суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_2 від обов'язків опікуна, отже вимоги заявника в цій частині ґрунтуються на вимогах закону і відповідають інтересам недієздатної, а тому заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 66 ЦК якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Органом опіки та піклування не надано суду подання про призначення опікуна- фізичної особи, як це передбачено ст.63 ЦК України. Разом з цим, суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_3 на цей час є підопічною КУ «Радомишльського психоневрологічного інтернату» Житомирської обласної ради і перебуває на повному державному забезпеченні у цьому закладі, відтак опіку над нею має здійснювати цей заклад.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 56, 60, 63, 75 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 259, 260, 300 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, від обов'язків опікуна недієздатної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

До вирішення питання про призначення опікуна ОСОБА_3 обов'язки опікуна покласти на Комунальний заклад «Радомишльський психоневрологічний інтернат Житомирської обласної ради.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 листопада 2018 року.

Суддя В.В.Янчук