РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2018 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Потюк В.М.

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, суд, -

в с т а н о в и в:

20 квітня 2016 року Франківським районним судом м. Львова було прийнято заочне рішення, згідно якого позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м, та житловою площею 27,2 кв.м..

27 травня 2016 року ухвалою судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю повернуто в Франківський районний суд міста Львова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення та належного оформлення матеріалів справи протягом місячного строку з дня надходження справи до суду першої інстанції.

За правилами ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Виходячи з обставин справи та положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України, немає необхідності викликати сторін у судове засідання для ухвалення додаткового рішення.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи ухвали Апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2016 року, суд вважає, що слід ухвалити додаткового рішення, у звязку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно п. 1.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір ставки судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Із матеріалів справи вбачається, що судом не вирішено питання щодо стягнення судових витрат за вимогу щодо визнання права власності, оскільки дана вимога майнового характеру, яка була не оплачена позивачем та не стягнута судом.

Враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням суду вказаний позов задоволено, однак судом в резолютивній частині рішення не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за можливе стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 6890 грн..

Згідно пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 270, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення судових витрат.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 3654,00 грн., тобто по 3445,00 грн. з кожного.

Дане рішення є невід'ємною частиною рішення Франківським районним судом м. Львова від 20 квітня 2016 року.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова або безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено - 01.02.2018 року.

Суддя Мартинишин М.О.