Справа № 355/1392/17
Провадження № 2/355/42/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

за участю секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивача Андрійченка В.М.

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.06.2014 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі , а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановлений договором. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 04.09.2017 року має заборгованість в розмірі 33739 гривень 28 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 6193 гривні 91 копійка, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13679 гривень 67 копійок, заборгованості за пенею в розмірі 11782 гривні 88 копійок, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень 00 копійок, штраф (процентна складова) в розмірі 1582 гривні 82 копійки. В заявленому позові просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 33739 гривень 28 копійок та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позовов вповному обсязі та пояснив суду, що 16.06.2014 року між сторонами укладено договір шляхом підписання анкети-заяви. ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка належним чином не виконує умови договору, в зв»язку з чим виникла заборгованість у розмірі 33739 гривень 28 копійок. Останнє погашення кредиту здійснено 24.10.2016 року в розмірі 800 гривень. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив суду , що анкета-заява ОСОБА_3 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в «Приват Банк» від 16.06.2014 року не являється договором. Кошти в розмірі 15000 гривень відповідачка отримувала. Вважає, що на підставі вказаної заява повинен був в майбутньому укладений договір. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим частково та таким, що підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору від 16.06.2014 року, укладеного міжПАТ КБ «Приватбанк»та ОСОБА_3, відповідачка отримав кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.Договір складається з заяви позичальника, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та умов і правил надання банківських послуг.

16.06.2014 року ОСОБА_3 підписала анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанку», в якій зазначено, що вона разом із пам»яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві міститься інформація про те, що ОСОБА_3 ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та погодилася з ними. Також ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між нею та банком договір, про що свідчить її підпис в заяві.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши 16.06.2014 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_3 приєдналась до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, факт чого спростований не був.

Укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому і власноруч його підписали, взявши на себе зобов»язання виконувати його належним чином.

Зі змісту заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що вони містять всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені главою 71 Цивільного кодексу України.

Суд вважає, що між сторонами існують кредитні правовідносини, які виникли на підставі укладеного між ними 16.06.2014 року договору приєднання.

Згідно із ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підпис відповідача ОСОБА_3 в анкеті-заяві, свідчить про те, що вона повністю згодна з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання. Відповідачка ОСОБА_3 в свою чергу не виконала взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим згідно розрахунку заборгованості станом на 04.09.2017 року має заборгованість в розмірі 33739 гривень 28 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 6193 гривні 91 копійка, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13679 гривень 67 копійок, заборгованості за пенею в розмірі 11782 гривні 88 копійок, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень 00 копійок, штраф (процентна складова) в розмірі 1582 гривні 82 копійки.

З наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості вбачається активне користування відповідачкою кредитною карткою, що включало в себе зняття кредитних коштів, а також періодичного здійснення платежів на погашення заборгованості. Відтак ОСОБА_3 своїми діями підтвердила наявність між сторонами кредитних правовідносин. Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, ставки пені, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, пені, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов'язань, у тому числі з накопичувальним порядком.

Позивачкою та її представником не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором, який складається із заяви позичальника, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та умов і правил надання банківських послуг належним чином не виконує, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, проценти за користування кредитом, пеню відповідно до положень договору та ст. 526 ЦК України.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 (а.с. 18-19), передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на корить позивача штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 гривень 00 копійок, штрафу (процентна складова) в розмірі 1582 гривні 82 копійки.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 31656 гривень 46 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Оскільки позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» при подачі позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок, а позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1501 гривня 23 копійкивідповідно до частини задоволених позовних вимог.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2;

-розрахунком заборгованості за договором б/н від 16.06.2014 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, станом на 04.09.2017 року, згідно якого заборгованість відповідача складає 33739 гривень 28 копійок;

-копією анкети-заяви ОСОБА_3 про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в «Приват Банк» від 16.06.2014 року;

-копією витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»;

-умовами і правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк»;

-іншими матеріалами справи.

За даних обставин позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6193 (шість тисяч сто дев'яносто три) гривні 91 копійка, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 13679 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят дев'ять) гривень 67 копійок, заборгованість за пенею в розмірі 11782 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят дві) гривні 88 копійок, всього стягнути 31656 (тридцять одна тисячі шістсот п'ятдесят шість) гривень 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р 0015, МФО 305299, ) сплачений судовий збір в сумі 1501 (одна тисяча п'ятсот одна) гривня 23 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 07.02.2018.

Суддя Баришівського

районного суду О. Л. Литвиненко