РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2344/17

30 січня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача Козлюк О.М., відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Органу опіки і піклування Костопільської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у службі у справах дітей райдержадміністрації на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків із виховання дитини, із липня 2017 року перебуває неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько не може виконувати батьківські обов'язки за станом здоров'я. Позивач зазначає, що сімейне життя між батьками неповнолітньої ОСОБА_3 не склалися, і у листопаді 2012 року відповідачка ОСОБА_2 разом із дітьми, поїхали проживати із с. Злазне Костопільського району Рівненської області, до с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області. У січні 2013 року шлюб між батьками неповнолітньої ОСОБА_3 був розірваний. У липні 2013 року неповнолітня ОСОБА_3 приїхавши до батька у с. Злазне залишилася проживати разом з ним.

Мати дитини - ОСОБА_2 проживає у с. Пугачівка, Млинівського району та з липня 2013 року самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, навчанням та утриманням доньки ОСОБА_3, життям та її здоров'ям не цікавиться, не приїжджає, зрідка телефонує, бачиться з донькою дуже рідко, участі у матеріальному забезпеченні доньки не бере, втратила із донькою родинні зв'язки.

ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, проте донька ОСОБА_3 їхати до матері категорично відмовляється, оскільки мати не піклується про неї і не виконує своїх батьківських обов'язків.

У зв'язку з викладеним просять позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 та стягнути з неї на утримання доньки аліменти у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник позивача Козлюк О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволи з підстав викладених у позовній заяві.

Неповнолітня ОСОБА_3, в судовому засіданні показала, що проживає з батьком, бабусею та тіткою уже 4 роки, з мамою бачиться не часто, вказала, що почуття поваги та любові до мами у неї не має, вказала, що мама вітає її на день народження, однак зовсім не цікавиться її життям, навчанням та здоров'ям. Повідомила, що мама переслала на її утримання лише 500 гривень, вказала, що її вихованням займається її рідна тітка.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, зазначила, що вона має бажання спілкуватися з донькою, приймати участь у її вихованні, однак донька не приймає її увагу. Зазначила, що при можливості надає фінансову допомогу. Відповідач розкаялася у своїй поведінці і обіцяли виправитися.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 4).

З довідки № 671 від 30.06.2017 року виданої виконкомом Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3, 2002 р.н. проживає у АДРЕСА_1, з батьком ОСОБА_4, бабусею ОСОБА_5 та тіткою ОСОБА_6 (а.с.5).

Згідно заключення ЛКК № 1822 ОСОБА_4 є інвалідом І групи, батьківські обов'язки виконувати не може, терміном один рік (а.с. 4).

Згідно інформації про стан навчання та розвитку ОСОБА_3, остання забезпечена підручниками та іншим шкільним приладдям, школу відвідує систематично, дівчинка має охайний зовнішній вигляд, старанна та пунктуальна, врівноважена, спокійна, ввічлива, розсудлива, товариська. Зазначено, що батьки дівчинки розлучені, мама має іншу сім'ю і проживає окремо в с. Пугачівка Млинівського району, із 01.09.2014 року по даний час навчанням дочки матір не цікавиться: не відвідує загальношкільні та класні заходи для батьків, не допомагає ОСОБА_3 у підготовці до шкільних занять (а.с. 5).

Відповідно до наказу № 38 від 03.07.2017 року Служи у справах дітей Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_3 було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв'язку із проживанням у сім'ї, в якій матір ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а батько не може виконувати батьківські обов'язки терміном на один рік (а.с. 6).

Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Костопільської районної державної адміністрації № 33 від 26.10.2017 року комісією було вирішено ОСОБА_2 позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 (а.с.17).

Встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, відповідачку ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав, оскільки остання не виконує батьківські обов'язки, не турбується, у телефонних розмовах звинувачує та кричить на доньку (а.с. 18-19).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання будинку ОСОБА_4, де проживає неповнолітня ОСОБА_3, від 10 травня 2017 року вбачається, що матір ОСОБА_3, ОСОБА_2 проживає у Млинівському районі с .Пугачівка, до дочки матір не приїжджає, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не бере (а.с. 16).

Заслухані в судовому засіданні свідки показали також, що відповідачка ОСОБА_3 неналежним чином виконує батьківські обов'язки.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 , показала суду, що вона є працівником амбулаторії у с. Злазне, де проживає неповнолітня ОСОБА_3, повідомила суду, що дитина проживає з батьком, тіткою і бабусею, зазначила, що здоров'ям дитини цікавиться тітка, мама ОСОБА_2 - ні.

Свідок ОСОБА_10, показала суду, що вона працює практичним психологом у школі, де навчається ОСОБА_3. Зазначила, що при розмові про матір дівчинка хвилюється та уникає розмов про маму. Вказала, що дитина не має бажання спілкуватися з мамою ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_11, інспектор Злазненської сільської ради, показала суду, що зі слів сусідів їй відомо, що відповідачка до своєї донька у с. Злазне не приїжджає, повноцінної участі у вихованні дитинине бере. Зі слів самої дівчинки їй відомо, що мама інколи телефонує та пересилає кошти.

Свідок ОСОБА_12, показала, що вона є племінницею батька ОСОБА_3, вказа, що за час коли ОСОБА_3 проживає разом з батьком, її мама ОСОБА_2 до дитини не являлася та не цікавилася її життям. Зазначила, що дитини не має бажання повертатися жити до мами.

Свідок ОСОБА_13, показала суду, що вона є рідною тітеою ОСОБА_3, проживає разом з нею, показала, що дитина не хоче їхати жити до мами ОСОБА_2, зазначила, що за 4 роки, вона, свідок, бачила ОСОБА_2 лише один раз. Показала, що відповідачка ніколи не проявляла бажання повернути доньку, гроші на утримання дитини висилала один раз. Пояснила суду, що ОСОБА_2 не спілкується зі свідком, а телефонує лише до ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_14, показала, що вона працює фахівецем із соціальної роботи Соціальної служби дітей, сім'ї та молоді Костопільської РДА, повідомила суду, що сім'я неповнолітньої дитини ОСОБА_3, перебуває на обліку у службі як сім'я, що опинилася у складних життєвих обставинах, так як мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а батько не може виконувати батьківські обов'язки за станом здоров'я. Пояснила, суду, що з відповідачкою було проведено профілактичні бесіди щодо належного виховання дитини та виконання батьківських обов'язків.

За змістом ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ці підстави є вичерпними.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає у с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області, разом із синами ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_7 та матір'ю ОСОБА_17 (а.с. 8).

З акту обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 17.10.2017 року сім'я ОСОБА_2 проживає в с. Пугачівка Млинівського району, в будинку який їй надежить та складається з трьох кімнат, кухні, коридору, опалення пічне. Кімнати вмебльовані, наявна побутова техніка, в будинку чисто, придбано, одяг та постільна білизна випрані. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку. Комісією встановлено, що ОСОБА_2 створено належні умови для проживання та виховання дітей (а.с. 10).

Встановлено, що із ОСОБА_2 службою у справах дітей Млинівської районної державної адміністрації проводилися профілактична бесіда, щодо неналежного виконання своїх батьківських обов'язків відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 В ході вказаних бесід ОСОБА_2 заперечувала факт невиконання батьківських обов'язків (а.с. 11).

З листа Млинівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 232 від 20.07.2017 року вбачається, що сім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка проживає за адресою с. Пугачівка, Млинівського району характеризується позитивно, у будинку санітарно гігієнічні норми не порушені, продукти харчування наявні, менший син ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_7 - чистий, охайно одягнений, усі потреби дитини задовольняються повністю (а.с. 12).

Таким чином, встановлено, що відповідачка не веде аморальний спосіб життя, належним чином виконує батьківські обов'язки відносно дітей, які проживають разом з нею, що дає суду підстави вважати, що почуття материнської любові і відповідальності відповідачці відомі.

Судом встановлено, що зі сторони відповідачки дійсно має місце факт відсутності постійного спілкування з дитиною, зацікавленості її життям та матеріальним забезпеченням, однак позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Однак причиною обмеженого спілкування є не небажання матері спілкуватися з дочкою, а неприязні відносини дочки до матері, дитина сама не прагне до спілкування.

Не можна також стверджувати, що відповідачка свідомо ухиляється від матеріального забезпечення дитини, оскільки в судовому засіданні встановлено, що постійного місця роботи остання не має, обмежується тимчасовими заробітками, єдиним стабільним джерелом доходу є соціальна допомога, на утриманні має ще одну неповнолітню дитину.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини, на те, щоб малолітня дитина проживала з ними закріплено і в положеннях ст.ст.151, 160,163 СК України.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при позбавленні батьківських прав суди повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Крім того, у даному рішенні Європейським судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов'язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року визначено, що відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Враховуючи, викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовити, попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування в особі Органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків відносно її доньки ОСОБА_3

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи, що позивачу відмовлено у задоволенні поовних вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав та те, що неповнолітня ОСОБА_3 фактично проживає з батьком ОСОБА_4, який не є позивачем у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись керуючись ст. 150, 164, 165, 180, 181 СК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, Рішенням Європейського суду з прав людини «Справа «Савіни проти України»» від 18.12.2008 року, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Органу опіки і піклування: Костопільської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити за необгрунтованістю.

Попередити ОСОБА_2, місце проживання с. Пугачівка, Млинівського району Рівненської області, про необхідність змінити своє ставлення до виховання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на Орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО. С. Цвіркун