Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Кадимовій А.І., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцями четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом, який згодом було уточнено до ОСОБА_5, Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцями четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначили, що після смерті ОСОБА_6, який помер 20.06.2017 року відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, буд.85. Спадкоємцем за законом після смерті останнього є рідна сестра ОСОБА_5, в телефонному режимі вона повідомила , що приймати спадщину після смерті брата вона не збирається. 27 вересня 2017 року померла мати позивачів ОСОБА_6 Віля Семенівна. Вищевказаний будинок був набутий у шлюбі між матірю позивачів та ОСОБА_6. Зазначили, що проживали однією сімєю з матірю та її чоловіком з 2009 року по день їх смерті, доглядали за ними, оскільки вони часто хворіли, вели сумісний бюджет та ховали їх за власний рахунок. На підставі вищевикладеного просили встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_6 з 2009 року за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, буд.85, визнати спадкоємцями четвертої черги та визнати за ними право власності по 1/2 частки житлового будинку.

Позивачі в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності не заперечувала щодо встановлення факту проживання позивачів однією сімєю з ОСОБА_6, питання щодо визнання права власності на спадкове майно залишила на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення позивачів та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що 11 листопада 1950 року у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 народилась донька ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом серії ЯЮ №667268.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЛ №333772, виданого Іллічівським відділом РАЦС, встановлено, що 09 липня 1953 року у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 народилась донька ОСОБА_10.

18.09.1970 року ОСОБА_11 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 в Палаці одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис №3317. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Левада».

13.10.1972 року ОСОБА_12 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 в Палаці одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис №3434. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Інякіна».

26.05.1982 року ОСОБА_6 зареєстрував шлюб із ОСОБА_13 в Палаці одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис №1707. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Комарчин».

Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок №85 по вул. Машинобудівній в м. Жданов Донецької області ОСОБА_6 на підставі договору від 01.06.1968 року була надана земельна ділянка в безстрокове користування.

ОСОБА_6 є власником будинку №85 по вул. Машинобудівній в м. Маріуполі Донецької області на підставі свідоцтва №363 про право особистої власності на будівництво від 25.04.1988 року, яке зареєстроване у Жданівському бюро технічної інвентаризації 26 квітня 1988 року за №33476.

27 вересня 2016 року померла ОСОБА_6 Віля Семенівна, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №964443, виданого 28 вересня 2016 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Після смерті матері позивачі звернулись до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, що підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.10.2016 року, номер у спадковому реєстрі 59652332 та від 17.10.2016 року, номер у спадковому реєстрі 59652332 про реєстрацію спадкової справи.

20 червня 2017 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №994697, виданого 22 червня 2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Як вбачається із постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2018 року за №79/02-31 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_14, яка померла 27 вересня 2016 року, оскільки право власності на будинок №85 по вул. Машинобудівній в м. Маріуполі Донецької області належить чоловікові померлої ОСОБА_6, який прийняв спадщину та був зареєстрований за адресою із спадкодавцем з 18 жовтня 1973 року.

Як вбачається з відповіді Третьої маріупольської державної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 12.06.2018 року за №1883/01-16, інформація щодо наявності спадкової справи після смерті ОСОБА_6, померлого 20.06.2017 року відсутня, коло спадкоємців повідомити неможливо, крім того в справах нотаріальної контори спадкової справи №603/2016 до майна померлої 27 вересня 2016 року ОСОБА_14 маються заяви доньок померлої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вх. №1500 від 17.10.2016 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вх. №1501 від 17.10.2016 року.

На підтвердження факту проживання однією сімєю разом із ОСОБА_6, позивачі надали акт №24 від 22 травня 2018 року, складений, Головою КСН «Лучистий», з якого вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які являються доньками ОСОБА_6 Вілі Семенівни, проживали разом зі своєю матірю та ОСОБА_6 з червня 2009 року за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, буд.85 та проживаються по теперішній час, а також довідки №53 та №54, видані Головою КСН «Лучистий».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що є сином позивачка ОСОБА_4, а ОСОБА_6 Віля Семенівна була його бабкою. Пояснив, що позивачі є рідними сестрами, з 2009 року вони стали проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 зі своєю матірю та її чоловіком ОСОБА_6, доглядали за ними, купували ліки, вели спільне господарство, поховали їх за власний рахунок.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив факт того, що позивачки з 2009 року проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 зі своєю матірю та її чоловіком ОСОБА_6, вели спільне господарство, разом відзначали свята, лікували та ховали за власний рахунок.

Також на підтвердження факту проживання позивачів з ОСОБА_6, останні надали суду гарантійні талони на придбання побутової техніки, чеки з аптеки, а також світлини із зображенням позивачів зі своєю матірю ОСОБА_14 та її чоловіком ОСОБА_6

Отже судом встановлено, що дійсно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, 11 листопада 195 року народження, спільно постійно проживали із ОСОБА_6 однією сімєю, починаючи з 2009 року по 20 червня 2017 року включно. Тому, потрібно встановити вказаний факт та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 спадкоємцями четвертої черги за законом після ОСОБА_6, який помер 20 червня 2017 року, а також визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на спадкове майно за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, буд.85.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315,1220,1264, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання спадкоємцями четвертої черги та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, однією сім`єю з ОСОБА_6 з 2009 року по день смерті 20 червня 2017 року.

Встановити факт проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, однією сім`єю з ОСОБА_6 з 2009 року по день смерті 20 червня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку №85 за адресою: Донецька область. м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, в порядку спадкування за законом, як спадкоємицею четвертої черги, після смерті, ОСОБА_6, який помер 20 червня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, право власності на 1/2 частку житлового будинку №85 за адресою: Донецька область. м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, в порядку спадкування за законом, як спадкоємицею четвертої черги, після смерті, ОСОБА_6, який помер 20 червня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. В. Литвиненко