РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/14081/17

Провадження № 22-ц/4815/86/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів:Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання : Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3,

відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" адвоката Далія С.О. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2018 року, ухваленого в складі судді Куцоконня Ю.П., повний текс рішення складено 18 червня 2018 року, у справі №569//14081/17

в с т а н о в и в :

У вересня 2017 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про порушення прав споживача в сфері надання фінансових послуг

Позовна заява мотивована тим, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанку», на підставі якої відповідачем було відкрито позивачу карткові рахунки та видано картки для виплат за номерами № НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3 . Підписавши анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позивачка засвідчила своїм підписом та погодилася, що ця анкета разом з пам'яткою, Умовами і Правилами надання банком послуг, а також тарифами складають між сторонами договір про надання банківських послуг.

У січні 2016 року карткові рахунки банком були заблоковані, посилаючись на Умови та правила, згідно з якими банк має право відмовити клієнту у обслуговуванні карткового рахунку, без пояснення причин, у разі, зокрема, порушення власником картки або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору. На неодноразові звернення до відповідача з приводу закриття рахунку та повернення коштів, відповідач належної відповіді не надав.

Залишок на карткових рахунках № НОМЕР_1; становить 27282,61 грн, НОМЕР_4- 3241,96 грн.; НОМЕР_5 25 доларів США.

26 червня, 20 липня та 16 серпня 2017 року позивач подала до банку заяву про закриття банківських рахунків. Вказувала, що після спливу 45-ти денного строку відповідач повинен закрити банківський рахунок та виплатити залишок грошових коштів, що не було здійснено.

Просила суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Рівненського міського суду від 08 червня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» закрити карткові рахунки ОСОБА_3 № НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3 та видати ОСОБА_3 27282 (двадцять сім тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 61 копійку, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1; 3241 (три тисячі двісті сорок одну) гривню 96 копійок, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_4, та 25 (двадцять п'ять) доларів США, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_5 .

Вирішено питання про судовий збір.

Судове рішення першої інстанції мотивоване тим, що оскільки права позивача щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках обмежені відповідачем, з боку останнього не зазначено про існування обставин, які за законом надають йому право на таке обмеження. Крім того, позивач подав заяву про закриття банківського рахунку, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» мав закрити рахунки та видати клієнтові залишок грошових коштів, які знаходились на картці/рахунку № НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3, проте зазначені вимоги не виконав, а тому порушене право позивача підлягає захисту.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача вказує на його незаконність, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано що банк діяв правомірно відповідно до до п.1.1.3.2.3. та п. 1.1.3.2.14 Умов та правил надання банківських послуг та положень ст.1074 ЦК України. Крім того, судом не враховано, що належно оформлені документи про видачу чи перерахування коштів відсутні, оскільки особа має особисто подати таку заяву до Банку а не засобами поштового зв'язку.

Посив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом установлено, що 31 серпня 2011 року між сторонами укладено анкету-заяву про приєднання до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифів відповідно до якої позивачу було відкрито карткові рахунки для виплат №№ НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3.

Підпунктом 2.8.1.13.1 пункту 2.8.1.13, розділу 2.8.2 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку (рахунках), за винятком випадків, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до умов підпункту 2.1.2.2.2. пункту 2.1.2.2. розділу 2.1.2 цих Правил карта може використовуватися для будь-яких грошових зарахувань: зарплата, пенсія, аванси, відрядні, стипендія, всіх видів соціальних допомог, а також грошових переказів від родичів та ділових партнерів.

Станом на січень 2016 року залишок на карткових рахунках № НОМЕР_1; становить 27282,61 грн, НОМЕР_4- 3241,96 грн.; НОМЕР_5 25 доларів США.

Вказані рахунки були заблоковані відповідачем та введені обмеження прав позивача щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунках.

Згідно з положеннями статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 ЦК за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до пункту 7.1.2. статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно зі статтею 14.13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу. Призупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов'язань користувача й емітента, що виникли до часу призупинення або припинення зазначеного права.

Відповідно до пункту 12 розділу VI «;Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» постанови Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Зупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов'язань користувача й емітента, що виникли до часу зупинення або припинення зазначеного права.

Емітент зобов'язаний інформувати користувача про зупинення права використовувати електронний платіжний засіб та причини такого зупинення в спосіб, установлений договором, у разі можливості перед тим, як право використовувати електронний платіжний засіб буде зупинено, і негайно після цього, якщо надання такої інформації не скомпрометує об'єктивно виправданих заходів з безпеки або якщо це не заборонено законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Частиною другою статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму». Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач не надав суду доказів правомірності своїх дій з призупинення операцій (блокування) за картковими рахунками позивача та доказів порушення позивачем умов використання електронного платіжного засобу.

Крім того, бездіяльність банку, яка полягала у неповерненні грошових коштів з рахунків позивача, суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, статті 41 Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1068 ЦК України, а також умовам укладеного між сторонами договору.

Доводи відповідача про правомірність блокування рахунку позивача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки банком не доведено жодної з визначеної Законом підстави для обмеження права клієнта права розпорядження рахунком.

Аргументи апеляційної скарги про використання платіжних карток позивачем для отримання коштів злочинним шляхом не підтверджуються жодним доказом та наявність цих підстав для обґрунтованого блокування рахунків позивача не доведено.

Інші доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» висновків суду першої інстанцій не спростовують, на законність судового рішеня не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" адвоката Далія С.О. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: