Справа №751/3195/18
Провадження №2/751/914/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.

позивача за первісним позовом ОСОБА_1, представника - ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_3, представника - ОСОБА_4,

представника третіх осіб - Змійок А.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 84-89), просить визначити місце проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_3.

Уточнену позовну заяву обґрунтовує тим, що вона з 11.09.2012 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу з відповідачем у них є спільна малолітня дитина - син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; також в неї є син від іншого шлюбу - неповнолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Пояснює, спочатку вони проживали вчотирьох у м. Чернігові: вона, відповідач і двоє дітей, у її власності і її матері. Потім у 2016 році вони вчотирьох зібрались переїжджати на постійне місце проживання в м. Львів. З відповідачем була домовленість, що спочатку переїду вона з дітьми, а потім через місяць-два переїде до їх і він. У травні 2016 році вона з дітьми переїхала в м. Львів. А відповідач продовжував проживати у її власності і моєї матері. Стверджує, що відповідач спочатку обіцяв переїхати до них, тягнув час, казав, що в нього є незакінчені справи в м. Чернігові. Потім сказав, що буде жити в м. Чернігові. Вважає, що фактично він кинув її з двома дітьми. Також пояснює, що вона і діти облаштувались в м. Львів. Зареєстровані вони втрьох за адресою: АДРЕСА_2, в однокімнатній квартирі, власником якої є її мати ОСОБА_9. А фактично вони на законних підставах - договору оренди квартири від 01.07.2017 року проживали втрьох за адресою: АДРЕСА_3. За адресою: АДРЕСА_3, вона з старшим сином проживають і на даний час. Вказує, що у цій двокімнатній квартирі, яка більша за розміром і більш пристосована для проживання її і дітей, ніж квартира матері, створені належні умови для виховання, розвитку і проживання дітей.

Зазначає, що 05.05.2016 року вона уклала з навчально-виховним об'єднанням «Ерудит» угоду про надання освітніх послуг по дошкільному вихованню сина ОСОБА_7, який відвідував садочок «Ерудитиня» з травня 2016 року по жовтень 2017 року. В характеристиці на ОСОБА_7 зазначено, зокрема, що дитина проживала з мамою та братом; вихованням хлопця займалась мати; дитина була завжди охайна і доглянута; у садок з ранку приводили та забирали мама або старший брат ОСОБА_8. Син ОСОБА_8 навчався у СЗШ № 62 м. Львова. В характеристиці на нього вказано, зокрема: що ОСОБА_8 характеризується виключно позитивно; що вона приділяє належну увагу вихованню сина, була присутня на усіх батьківських зборах та загальношкільних закладах за участю ОСОБА_8, вболіває за дитину, ОСОБА_8 з повагою та розумінням ставиться до неї, стосунки у сім'ї дружні, довірливі. Згодом ОСОБА_8 був зарахований студентом до інституту. Але він тяжко захворів. Зокрема, йому був поставлений діагноз «Негоджкінська ALK - негативна анапластична великоклітинна лімфома з Т-клітинним фенотипом, стадія II». Пояснює, що інтенсивна хіміотерапія, що йому проводилась, вимагає постійної опіки з її сторони.

Також зазначає, що вона має самостійний дохід, є фізичною особою-підприємцем. У вересні 2017 року відповідач дав їй свій нотаріально посвідчений дозвіл на реєстрацію ОСОБА_7 у м. Львів.

У жовтні 2017 року відповідач приїхав у м. Львів, попросив її дати побачитись з сином, погуляти на вулиці дві години. Вона погодилась. Але вони з прогулянки не повернулись. Відповідач подзвонив їй і сказав, що ОСОБА_7 він забрав і син буде жити не з нею, а з ним.

Стверджує, що ОСОБА_3 самочинно, без її згоди, хоча на підставі закону малолітній ОСОБА_7 проживав з нею, змінив його місце проживання, фактично способом його викрадення.

З жовтня 2017 року до другої декади травня 2018 року відповідач разом з ОСОБА_7 проживали в АДРЕСА_4, у її власності і її матері.

Зазначає, що вона спочатку не ставила питання про повернення ОСОБА_7 у судовому порядку, оскільки намагалась без суду домовитись з відповідачем, але він не йшов ні на який компроміс. Хоча спочатку, з листопада 2017 року по кінець січня 2018 року, відповідач приводив ОСОБА_7 до матері за адресою: АДРЕСА_5, де з ним двічі на тиждень займалась педагог. А з листопада 2017 року вона почала займатись лікуванням старшого сина.

Вважає, що враховуючи вищевказане, є всі правові підстави для повного задоволення її позову та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7 з нею за адресою: АДРЕСА_3.

При цьому вказує, що вона однаково безмежно любить обох синів та все робила .і робить для їх належного догляду, виховання і розвитку; такі умови вона їм забезпечила навіть і в період проживання без відповідача. ОСОБА_7 все своє життя прожив разом з братом ОСОБА_8, якого дуже любить і до якого сильно емоційно прив'язаний. Враховуючи велику любов і прив'язаність ОСОБА_7 до неї і ОСОБА_8, проживання без мами і брата буде мати дуже сильні негативні психологічні наслідки для ОСОБА_7.

Також зазначає, що хоча виконком Новозаводської районної у м. Чернігові ради своїм рішенням № 152 від 09.07.2018 року і затвердив висновок щодо доцільності проживання ОСОБА_7 з відповідачем, але в той же час комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення щодо доцільності проживання ОСОБА_7 з нею. І у самому рішенні виконкому, і у висновку відсутнє будь-яке обґрунтування, чому виконком відхилив проект комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності проживання ОСОБА_7 з нею і вирішив про доцільність проживання ОСОБА_7 з відповідачем.

Крім того вважає, що суд не може передати дитину для проживання з батьком, оскільки він своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, що підтверджується двома кримінальними провадженнями.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 (а.с. 48-51), в якому просить: визначити місце проживання їхнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з ним.

Зустрічний позов ОСОБА_3 мотивує тим, що 11 вересня 2012 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований у книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №1351. Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_7. Відповідач також має сина від першого шлюбу, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. 19.06.2018 року шлюб між ними розірвано. Пояснює, що 01 травня 2016 року відповідач разом з дітьми переїхала до м. Львів , а він залишився проживати у м. Чернігів. 03 жовтня 2017 року він за згодою відповідача забрав їхнього сина ОСОБА_7 з міста Львова до м. Чернігова і станом на даний час він проживає разом з ним. Син відповідача від першого шлюбу, ОСОБА_8, проживає з матір'ю у м. Львові. За станом здоров'я вимагає постійної опіки з боку матері. Він проживає з сином та своїми батьками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1, у трьохкімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями. Стверджує, що в квартирі створені належні умови для виховання та розвитку сина, про що складено відповідний акт. Зазначає, що він являється фізичною особою - підприємцем, займається торгівлею побутової техніки та має самостійний дохід, який дозволяє йому повністю забезпечувати матеріально їхню сім'ю. Відповідач станом на даний час офіційно ніде не працює у зв'язку з хворобою старшого сина. Також стверджує, що їхній син ОСОБА_7 також має серйозні проблеми зі здоров'ям, зокрема затримку розвитку, проблеми з мовленням та інше. З жовтня 2017 року відповідач не займається вихованням та утримуванням сина. Через байдужість матері він самостійно звертався до приватних лікарів для встановлення діагнозу та лікування сина. На даний час він самостійно купує коштовні ліки для сина та відвідує разом з ним лікарів, зокрема у м. Києві. З 09 жовтня 2017 року ОСОБА_7 відвідує домашню міні-групу «Малюк» м. Чернігова і він кожного дня приводить та забирає сина з міні групи, дбає по самопочуття та здоров'я дитини. Вважає, що він має всі належні умови для утримування та виховання сина. Вказує, що розглянувши поданий комісією проект висновку, заслухавши присутніх на засіданні виконавчого комітету його та бабусю дитини, ОСОБА_9 керуючись ст. 161 Сімейного кодексу України, пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, орган опіки та піклування Новозаводської районної ради вважає за доцільне визначити місце проживання сина разом з ним, про що зазначено у рішенні виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 9 липня 2018 року за №152.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник уточнений первісний позов підтримали та просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідач за зустрічним позовом та його представник в судовому засіданні первісний позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити. Зустрічний позов підтримали і просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві.

Представник третіх осіб Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради та Новозаводської районної у м. Чернігові рада як органу опіки та піклування у судовому засіданні просив визначити місце проживання дитини з батьком у відповідності до висновку органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради.

У судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_17 показала, що працює в кафе «Предслава», і приятелює з ОСОБА_9, яка приводила свого онука в кафе. Вона замовляла котлети, він їх дуже любив, сам їв вилкою, пив сік, розмовляв з мамою по телефону. Казав, що скучив за мамой і хоче жити з мамою та братиком.

Свідок ОСОБА_16 показала, що до неї приходила. ОСОБА_9 з онуком ОСОБА_7, він притискав до себе фото брата і сумував за братом.

Свідок ОСОБА_9 показала, що онук ОСОБА_7 дуже скачає за мамою та братом.

Свідок ОСОБА_15 показала, що працює педагогом, займалась з ОСОБА_7. Під час занять звонила мама, він казав, що скучає за маой.

Свідок ОСОБА_14 показала, що зараз займаються з дитиною іє позитивні зміни в його стані.

Свідок ОСОБА_13 показав, що разом зі своїм сином іздив до м.Львова забрати онука 3 жовтня 2017 року. Мати сама вивела дитину. Дитина була погано розвинена, зараз водимо його до логопеду.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи Новозаводського районного суду м. Чернігова № 2-2734/06, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб (а.с. 90).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 91).

Також у ОСОБА_1 є старша дитина від іншого шлюбу - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 92).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.0.62018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Ухвалою судді від 20 серпня 2018 року прийнято та призначено до розгляду заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 113).

Згідно акту ОЖБК від 17.09.2018 ОСОБА_7, 2013 р.н., мешкає без реєстрації разом з батьком ОСОБА_3 з 04.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 130).

Згідно довідки ЛМКП «Айсберг» Відділу житлового господарства Галицької райдержадміністрації Львівської міської ради № 1783 від 21.04.2018 року ОСОБА_1 зареєстрована разом зі своїми двома синами - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, АДРЕСА_2, у квартирі, належній на праві власності її матері ОСОБА_19 (а.с. 93, 94), проте фактично ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3, з 01 липня 2017 року і по теперішній час, що вбачається з копій Договорів оренди квартири від 01 липня 2017 року та 01 липня 2018 року (а.с. 95-97, 98-100).

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного посадовими особами відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, від 15 травня 2018 року за адресою: АДРЕСА_3, де проживають ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_8, умови проживання відмінні: житло належно умебльоване та технічно оснащене. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: у ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, є облаштоване спальне місце; місце для ігор, дозвілля, навчання; в наявності одяг, взуття та дитячі іграшки. Стосунки між членами сім'ї є теплими та дружніми (а.с. 101).

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку від 06.09.2018 року № 680 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець (а.с. 110).

05.05.2016 року ОСОБА_1 уклала з навчально-виховним об'єднанням «Ерудит» угоду про надання освітніх послуг по дошкільному вихованню сина ОСОБА_7, який відвідував садочок «Ерудитиня» з травня 2016 року по жовтень 2017 року, що вбачається з копії угоди про надання освітніх послуг від 05.05.2016 року та довідки ЕРШ «Ерудит» від 04.05.2018 року № 54 (а.с. 102-103, 104).

Згідно висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 09.07.2018 року № 152, орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_3 (а.с. 120, 121).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У п.1 ст.9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91 передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

У ст.2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людина і основоположних свобод» передбачено, що кожна, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування та свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно із законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

11.07.2017 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_7 має прив'язаність до матері та старшого брата і збереження сімейних зв'язків з ними буде відповідати його інтересам; ОСОБА_1 має можливість забезпечити достатні умови для виховання та розвитку дитини і має сталий дохід; проживання ОСОБА_7 з батьком було пов'язане з необхідністю постійного догляду ОСОБА_1 з своїм старшим сином у зв'язку з захворюванням останнього (а.с.109 ); необхідність лікування ОСОБА_7 ОСОБА_3 не доведена, як і не доведено не надання такого лікування ОСОБА_1; наявність у ОСОБА_1 шкідливих звичок, пов'язаних із зловживанням спиртними напоями або наркотичними засобами, що можуть зашкодити розвитку дитини, не встановлено.

Суд критично відноситься до висновку органу опіки та піклування (а.с. 120) і не враховує його при ухваленні рішення, оскільки комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_7, 2013 року народження, з матір'ю, ОСОБА_1, про що зазначено у самому висновку.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що необхідно первісний позов задовольнити частково і визначити місце проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте відмовити в частині вимоги про визначення місця проживання дитини з адресою: АДРЕСА_3, оскільки визначення місця проживання за певною адресою є обмеженням права особи на вільний вибір місця проживання. Частково задовольняючи первісний позов та визначаючи місце проживання дитини з матір'ю, суд вважає за необхідне в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко