ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2546/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі;

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

До Дарницького районного суду м. Києва 21 листопада 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначила, що з 22.04.1999 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 374. Від шлюбу мають сина- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач посилається на те, що не проживає з Відповідачем однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин.

Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло.

Суд вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги.

Встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 374.

Позивач посилається на те, що не проживає з Відповідачем однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, з обставин, які склалися на даний час між сторонами, дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім'я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім'ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім'ю не можливо.

Суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, що склалися, вважає, позов таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,141,259,263-265, 268,273,280-283 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 22.04.1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 374.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В. Комаревцева