Провадження № 2/522/614/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи на боці відповідачів без самостійних вимог щодо предмету спору-Одеська універсальна товарна біржа «Центр» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення розміру часток

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017р позивач подала до суду позов, який уточнила 27.09.2017р. до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи на боці відповідачів без самостійних вимог щодо предмету спору-Одеська універсальна товарна біржа «Центр» про визнання договору купівлі-продажу №Н/96-0715 від 03.07.1996р. квартири АДРЕСА_1 дійсним та визначення розміру часток, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є рівними та складають по ? частки за кожним.

В обґрунтування позову позивач зазначила що зазначену квартира була куплена нею та її чоловіком ОСОБА_6 в період їх шлюбу 03.07.1996р. на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» у відповідачів., иа 04.07.1996р. був зареєстрований в КП «ОМБТІ» згідно чинного законодавства.

3 липня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» було укладено договір купівлі-продажу № Н/96-0715, відповідно до умов якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах і від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2.

За умовами п.6 вказаного договору купівлі-продажу, продавцями до підписання цього договору в повному обсязі отримані від покупця грошові кошти, покупцем в свою чергу отримані ключі від квартири та правовстановлюючі документи.

Отже, сторони договору купівлі-продажу № Н/96-0715 від 3 липня 1996 року домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис № 12544 від 11 грудня 2016 року.

Після смерті чоловіка позивач звернулася до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до листів державного нотаріуса видати свідоцтво про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_6 можливо тільки після визнання дійсним договору купівлі-продажу № Н/96-0715 від 3 липня 1996 року та визначення розміру часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності, оскільки квартира придбала у період шлюбу, в зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача - ОСОБА_7 в минулих судових засіданнях ( 28.11.2017р, 18.01.2018р.) позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, при цьому не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином, надали до суду 06.02.2018р. відповідні заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у їх відсутність.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином, надав 06.02.2018р. до суду заяву про розгляд справи у відсутність третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи надані суду заяви, за якими відповідачі позов визнають, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З матеріалів справ вбачається, що 3 липня 1996 року на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» було укладено договір купівлі-продажу № Н/96-0715, відповідно до умов якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах і від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2.

Зазначений договір зареєстровано згідно чинного законодавства, а саме 4 липня 1996 року вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації за номером 984 стр. 189 кн. 113 пр.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, від 3 липня 1996 року, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр», укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах і від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої підлягає визнанню дійсним.

Крім того, позивач просить визначити розмір часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю (чинного на час набуття позивачем права власності на квартиру) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

За змістом ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, актовий запис № 989 від 11 жовтня 1980 року, виконаний Приморським відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Одеси.

Оскільки квартира АДРЕСА_2 придбана ОСОБА_1 у період шлюбу з ОСОБА_6, то при визначенні частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності такі частки є рівними та складають по 1/2 (1:2=1/2) зазначеної квартири за кожним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний актовий запис № 12544 від 11 грудня 2016 року.

Після смерті чоловіка позивач звернулася до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до листів державного нотаріуса видати свідоцтво про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_6 можливо тільки після визнання дійсним договору купівлі-продажу № Н/96-0715 від 3 липня 1996 року та визначення розміру часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності, оскільки квартира придбала у період шлюбу, в зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень статті 1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частинами 1, 5 статті 1268 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст.ст. 1, 3, 4 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 13 квітня 2016 р. у справі № 6-2981цс15; від 1 червня 2016 р. у справах № 6-929цс16, № 6-1044цс16).

Суд вважає, що позивач позбавлений, з урахуванням наведених причин, отримати у власність частину спадкового майна, таким чином цей спір підлягає розгляду судом та є обгрнутованим і пдлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 13, 76-80, 81, 206, 209-210, 223, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.60, 63, 70, 71 СК України, ст.ст.11, 16, 328, 386, 391, 392, 1218, 1222, 1268 ЦК України, ст..ст. 47, 224, 227 ЦК Української РСР ( в ред. 1963р.)ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 у повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 3 липня 1996 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах і від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з одного боку, та ОСОБА_1 з іншого боку, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» за № Н/96-0715 від 3 липня 1996 року.

Визнати, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_4 є рівними та складають по 1/2 квартири за кожним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 23.02.2018 року.

Суддя Домусчі Л.В.