КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Головуючий у суді першої інстанції: Гребенюк В.В.

Справа № 758/11472/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3903/2018

07 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., перевіривши відповідність ст.ст. 354-356 ЦПК України апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «ИНТЕР РАО ЕЭС» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі за клопотанням Публічного акціонерного товариства «ИНТЕР РАО ЕЭС» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 23 серпня 2016 року в справі №142/2015 про стягнення з Державного підприємства Зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «ИНТЕР РАО ЕЭС» (далі - ПАТ «ИНТЕР РАО ЕЭС») звернулось до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 23 серпня 2016 року в справі №142/2015 про стягнення з Державного підприємства Зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» заборгованості.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у задоволенні клопотання було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представником за довіреністю ПАТ «ИНТЕР РАО ЕЭС» ОСОБА_2 було подано 25 жовтня 2018 року апеляційну скаргу.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана в інтересах ПАТ «ИНТЕР РАО ЕЭС» підписана не його керівником, а представником за довіреністю ОСОБА_2

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Частиною 4 ст. 131-2 Конституції України передбачено, що Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду з даним клопотанням) ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Ціна позову у цій справі відповідно визначається виходячи з загальної суми заборгованості, яка згідно рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 23 серпня 2016 року підлягає стягненню з Державного підприємства Зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» на користь ПАТ «ИНТЕР РАО ЕЭС».

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи звернення ПАТ «ИНТЕР РАО ЕЭС» до суду першої інстанції 31 серпня 2017 року ціна позову відповідно становить 339 767 866,37 грн. (офіційний курс НБУ станом на 31 серпня 2017 року 0,43554 грн. за 1 російський рубль), що станом на 01 січня 2018 року значно перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн. x 100 = 176 200 грн.).

Отже, зазначена справа не є малозначною відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка немає процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в порядку п. 1 ч. 5 ст. 357 України, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦК України та заявник має право подати клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

У зв'язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 та ч. 6 ст. 147 цього Закону, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ИНТЕР РАО ЕЭС» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі за клопотанням Публічного акціонерного товариства «ИНТЕР РАО ЕЭС» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 23 серпня 2016 року в справі №142/2015 про стягнення з Державного підприємства Зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» заборгованості, повернути особі, що її подала.

Апеляційну скаргу разом з додатками до неї та оригінал квитанції про сплату судового збору направити особі, що її подала.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Д.Р.Гаращенко