ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 640/3572/18

Провадження № 22-ц/818/22/18

06 листопада 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Литвин О.Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 липня 2018 року (суддя Зуб Г.А. )

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про визнання права власності, -

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

В обгрунтування вимог посилався на те, що позивач та відповідач є рідними братом та сестрою. Вони є родичами другого ступеня споріднення та спадкоємцями п'ятої черги після смерті ОСОБА_3, батьками якого були ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, яка разом зі своїм сином ОСОБА_3 померли в один день ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивач поховав їх обох за власний кошт, та прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом 11 ХДНК. ОСОБА_3 після своєї смерті заповіт не залишив, він не був одружений. За життя померлий спілкувався із ОСОБА_6, яка зверталась із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги, що стало перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 В подальшому ОСОБА_6 було відмовлено рішенням суду у встановленні факту проживання однією сім'єю. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.05.1998 року, ОСОБА_3 належала на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, яку позивач утримує на даний час за власні кошти.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні також просив позовні вимоги задовольнити.

Представник третьої особи - ХМР в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його недоведеність.

Представник третьої особи 11 ХДНК в судове засідання не з'явився.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення скасувати за постановити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано ніяких документів на підтвердження родинного зв'язку ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3

Позивачем в особі свого представника ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_5, цей факт підтверджено довідкою Одинадцятої ХДНК про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ХМЦПДЖФ 07.05.1998 року реєстр. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (1268 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись позивач - ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Постановами державного нотаріуса 11 Харківської держнотконтори ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 було відмовлено.

Постановою державного нотаріуса 11 ХДНК Зімніцькою В.П. від 20.09.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з пунктом 5.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/0-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що при розгляді справ про спадкування за законом слід звернути увагу на більш ретельну перевірку доказів належності осіб до кола спадкоємців за законом визначеної черги. Для кровного споріднення характерними є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних відносинах.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження родинного зв'язку позивача зі спадкодавцем, таких не було надано і суду апеляційної інстанції.

Посилання в позовній заяві та судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що державним нотаріусом 11 Харківської держнотконтори видано свідоцтво про право на спадщину за законом після сметрі ОСОБА_5, що може слугувати доказом родинного зв'язку ОСОБА_1 та ОСОБА_3, судовою колегією не приймаються.

Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд має відповідно до статті 89 ЦПК України оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами частин 2, 3 статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отримання права власності на майно після смерті ОСОБА_5 не може бути доказом спорідненості ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Свідоцтво про право на спадщину за законом після сметрі ОСОБА_5 видано державним нотаріусом 11 Харківської держнотконтори 05.03.2015 року на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 28.07.2014 року про встановлення факту, що має юридичне значення - що ОСОБА_5 є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 Вказане рішення в подальшому було скасовано ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08.10.2015 року ( а.с.92 - 93 ).

З огляду на викладене, позивач у порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами тих обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, неповно з'ясував обставини справи, які мають значення для справи та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З цих підстав, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради- задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 03 липня 2018 року- скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про визнання права власності- залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь Харківської міської ради (, юридична адреса: м. Харків, м-н.Конституції,7) судові витрати за подачу апеляційної скарги в сумі 1057, 20 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко