Справа № 462/403/18
УХВАЛА

"01" лютого 2018 р. Залізничний районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Гедз Б.М.

з участю секретаря Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, -

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього, згідно виконавчого листа № 1304/6825/12 виданого 04.11.2015 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження АСВП №55326586 з примусового виконання виконавчого листа № 1304/6825/12 виданого 04.11.2015 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 34004 долари США 78 центів, що в еквіваленті на національну валюту становить 271800,21 грн. 06.12.2017 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника. 07.12.2017 року виконавцем скеровано боржнику виклик на який він не зявився. З метою виконання виконавчого документа приватним виконавцем скеровано запити до реєструючих установ та постановою приватного виконавця накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно та кошти боржника. Проте боржником заборгованість згідно вищезгаданого виконавчого документа не погашено, тому вважає, що є підстави для обмеження його у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ч.4 ст. 441ЦПК України суд розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, а приватний виконавець подав заяву про розгляд такого за його відсутності, відтак згідновимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання, суд прийшов до висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, 06.12.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55326586 з примусового виконання виконавчого листа № 1304/6825/12 виданого 04.11.2015 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 34004 долари США 78 центів, що в еквіваленті на національну валюту становить 271800,21 грн., копія якої скерована боржнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Згідно постанови приватного виконавця від 06.12.2017 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, які направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам виконавчого провадження.

Згідно постанов приватного виконавця від 11.12.2017 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 та накладено арешт на грошові кошти.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 12.01.2018 року ОСОБА_2 не сплачував податки та збори до Зведеного бюджету України у 2017 році.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 07.12.2017 р. громадянин ОСОБА_2 у період з 03.01.2015 р. по 02.01.2018 р. неодноразово перетинав державний кордон України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 зареєстрована квартира за адресою м. Стрий. вул. Зваричі, 76/25, яка є предметом іпотеки ПАТ «Фольксбанк».

Відповідно до ч.ч 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, виконавець зобовязаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розяснення спорів у цій сфері.

Згідно ч.2 ст. 6 згаданого Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Як вбачається з вищенаведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Разом з тим, подання не містить будь-яких відомостей про те, які обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_2 має намір виїхати за кордон, не зазначено, якими доказами підтверджуються такі обставини, і яка є необхідність в тимчасовому обмеженні її права виїзду за кордон та пересуванні.

Крім того про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

До подання державного виконавця має бути долучено копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо), а також опис документів виконавчого провадження.

З поданого подання державного виконавця вбачається, що таких вимог ним недотримано.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду з України громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань.

Таким чином, підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон є сукупність двох умов: наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на неї рішенням суду або органу (посадової особи), а також факт її ухилення від виконання таких зобовязань.

Тобто Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. Самостійне невиконання боржником зобовязань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, судом не може розцінюватись як ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

Однак, в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання зазначених зобовязань.

Враховуючі викладені обставини, а також те, що обмеження у праві виїзду за межі України є виняткових заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

На підставі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» та керуючись ст.441 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів.

Суддя: (підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз