Справа № 139/18/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Слющенкової А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2016 року, спільних дітей не мають. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу 10 січня 2018 року звернулася до суду.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року (а.с. 9) справу призначено до розгляду у підготовче засідання.

Сторони у підготовче засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання позовних вимог і їх визнання, відповідно (а.с. 11, 14). Такі заяви відповідають ч. 3 ст. 211 ЦПК України, а тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Із повторно виданого свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4) слідує, що сторони з 29 червня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач у позовній заяві та суді обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу обставиною, що фактично подружні стосунки припинені. Відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить вимогам закону і не порушує будь-чиї права чи інтереси. Сторони не мають спільних дітей. За таких обставин, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 211, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 29 червня 2016 року у виконавчому комітеті Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за актовим записом № 2 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ___________