Справа № 444/3548/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/783/4604/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб: Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської райдержадміністрації, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про усунення перешкод в користуванні проїздом, -

в с т а н о в и л а:

21.11.2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому після уточнення позовних вимог просили усунути перешкоди в користуванні проїздом спільного користування що з"єднує вул. Л.Українки з вул. Польовою в с.В.Дорошів Жовківського району Львівської області.

Позовні вимоги обгрунтовували тим, що проживають у селі Великий Дорошів. На вулиці Лесі Українки у житловому будинку, під номером 29-А проживає відповідачка - ОСОБА_2. Власником зазначеного житлового будинку разом з господарськими спорудами відповідачка стала, прийнявши спадщину за заповітом 6 лютого 2003 року. До складу спадщини увійшли: житловий будинок, літня кухня - сарай, вбиральня, що належали спадкодавцеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Куликівської селищної ради. Після набуття права власності на садибу (будинковолодіння), відповідачка самочинно, без жодних на те дозволів та погоджень, здійснила будівництво господарської будівлі і гаража. При цьому, вийшовши за межі свого будинковолодіння, самоправно захопила частину проїзду, що є місця загального користування та з'єднує вулицю Лесі Українки з вулицею Івана Франка (колишня назва - Польова). Внаслідок будівництва вищезазначених споруд, відповідачка зменшила ширину проїзду з 4. 4 метра до 2.3 метрів, що суперечить державним будівельним нормам - зокрема пункту 3.22 ДБН 360-92*. Окрім цього, відповідач ОСОБА_3, земельна ділянка якого розташована за земельною ділянкою ОСОБА_2, також самочинно, без дозволів та погоджень, встановив капітальну огорожу на існуючому проїзді. Ці факти встановила комісія Великодорошівської сільської ради в складі її голови, землевпорядника та голови земельної комісії.

Вказує, що в результаті цієї незаконної забудови позивачі та інші мешканці села Великий Дорошів позбавлені можливості користуватися зазначеним проїздом. Колективні та індивідуальні звернення позивачів до Великодорошівської сільської ради та Жовківської районної державної адміністрації з вимогою привести проїзд до попереднього стану в раніше існуючому розмірі бажаних результатів не дали.

Тому, вичерпавши всі засоби досудового вирішення проблеми, вони вимушені для захисту своїх прав звертатися до суду.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Зобов"язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні проїздом, що з"єднує вул. Л.Українки з вул. Польовою, шляхом демонтажу за власний рахунок, самочинно збудованої господарської будівлі, яка накладається на частину проїзду, що з"єднує вул. Л.Українки з вул. Польовою, площа накладання становить 111.12 м2.

Зобов"язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні проїздом, що з"єднує вул. Л.Українки з вул. Польовою, площа накладення становить 66.82 м2, шляхом демонтажу існуючої огорожі у межах площі накладення. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вважають його необґрунтованим, незаконним таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначають, що ні позивачі, ні відповідачі не є власниками земельної ділянки (дороги), на якій знаходиться їхня господарська будівля та огорожа. Власником вказаної земельної ділянки є територіальна громада в особі Великодорошівської сільської ради. Зазначають, що Великодорошівською сільською радою не прийнято жодних рішень щодо приведення проїзду у відповідність з нормами ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень». Звертають увагу суду на те, що до відання виконавчих органів Великодорошівської сільської ради належать такі делеговані повноваження, як вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування, а тому позивачі вправі звернутися до суду із позовом до сільської ради про визнання бездіяльності суб»єкта владних повноважень. У зв»язку з наведеним, вважають, що належним позивачем у справі стосовно самочинного встановлення огорожі та господарської будівлі на земельній ділянці Великолорошівської сільської ради є територіальна громада в особі Великодорошівської сільської ради.

Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засіданні колегії суддів апелянт - відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 отримала в спадок від діда ОСОБА_12 по заповіту. Таке на час спадкування складалося з будинку, літньої кухні - сараю, вбиральні. Будь-яких інших будівель сама не будувала. Все це було побудовано її батьками і дідом ще у 1975-1980 роках. Жителі вулиці І.Франка (Польова), які є позивачами у справі мають свої проїзди до двох дворів, а спірний проїзд з 1980 року фактично є проходом шириною 2 м та з»єднує вулицю І.Франка з вулицею Л.Українки. Окрім того, комісією з архітектури м.Жовква було зроблено висновок, що вулиця не закрита, людям є куди проходити. ОСОБА_4 має і прохід і проїзд як з вулиці Л.Українки, так із центру села.

Відповідач (апелянт) ОСОБА_3 щодо пред»явлених позовних вимог заперечив, пояснив, що зайняв лише 0,5 м спірного заїзду по довжині належної йому земельної ділянки. Крім того, зазначив, що висновком експертизи, яка проводилася у даній справі встановлено, що земельна ділянка, якою користується родина позивача ОСОБА_7, а саме - ОСОБА_14 накладається на частину спірного проїзду, що з'єднує вул.Л. України з вул. Польовою, а саме площа накладення становить 248.96 м2, що значно перевищує площу, яку зайняв він - 66.82 м2 та відповідачка ОСОБА_2 - 111,15 м2. Однак, вимог про усунення перешкод в користуванні проїздом позивачі до ОСОБА_14 не пред»явили. Крім того, пояснив, що позивачі територіально проживать у різних частинах села, до їх господарств наявні інші заїзди та доїзди. Зі сторони спірного проїзду жодних з позивачів не проживає та таким безпосередньо не користується. Сільська рада претензій до нього про знесення огорожі не пред»являла.

Представники позивачів ОСОБА_16 та ОСОБА_5 в засіданні колегії пояснили, що спорудження відповідачем ОСОБА_2 господарської будівлі, а відповідачем - ОСОБА_3 огорожі, які накладаються на проїзд загального користування та у зв»язку з цим призвели до зменшення ширини проїзду, є самовільним захопленням частини земельної ділянки загального користування, є порушенням прав позивачів на користування проїздом спільного користування, та таке порушення підлягає судовому захисту. Вважає вимоги позивачів, як мешканців с.В.Дорошів, які мають законне право користуватися усіма землями загального користування села, про усунення перешкод у користуванні спірним заїздом загального користування шляхом демонтажу самочинно збудованої господарської будівлі, яка накладається на частину проїзду, що з"єднує вул. Л.Українки з вул.Польовою, площа накладання становить 111.12 м2 та демонтажу існуючої огорожі у межах площі накладення на заїзд спільного користування 66.82 м2 законними та підставними.

Представник В.Дорошівської сільської ради в засідання колегії суддів не з»явився, голова В.Дорошівської сільської ради подав до суду заяву, у якій повідомив, що при вирішенні даного спору сільська рада покладається на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2, є власником будинковолодіння - житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Право власності на будинковолодіння набула в порядку спадкування за заповітом від 02.06.2003 року після смерті ОСОБА_12

Згідно інформації Жовківської РДА, забудова земельної ділянки ОСОБА_2 проведена з відхиленням від будівельного паспорта, внаслідок чого самочинно захоплено частину проїзду що з'єднує вул. Л. Українки з вул. Польова. Відповідачем ОСОБА_3, земельна ділянка якого знаходиться за земельною ділянкою ОСОБА_2, також частково захоплено частину проїзду загального користування шляхом встановлення капітальної огорожі.

Згідно генерального плану с. В. Дорошів, розробленого у 1980 році інститутом «Діпроміст» в межах вул. А. Українки-Польова наявний проїзд між вул. А. Українки та вул. І. Франка.

Відповідно до висновку судової інжерно - технічної експертизи від 31.07.2014 року№ 137/14, згідно Генерального плану населеного пункту (проекту забудови земельної ділянки гр. ОСОБА_3. погодженого районним архітектором 17.05.2000 року), ширина проїзду (вулиці), що з'єднує вул. Л. Українки з вул. Польова в с. Великий Дорошів Жовківського району Львівської області складає 8 м. Відповідно до діючих на даний час нормативних документів (ДБН), даний проїзд (вулиця) повинні складати від 4,5 м. (дорога господарського призначення) до 3,5-7 м. (проїзд), або 6 м. (житлова вулиця). Ширина проїзду (проходу), що з'єднує вул. Л. Українки з вул. Польова в с. Великий Дорошів Жовківського району Львівської області складає від 1,59 м до 2,47 м та зображена на Схемі. Окрім цього п. 3 даного висновку встановлено, що межі проектної вулиці «Проектна» (проїзду) у вказаному вище населеному пункті порушені суміжними землевланиками та землекористувачами. Дані порушення, з урахуванням фактичного землекористування, викладені в дослідницькій частині висновку по третьому питанню, та зображені на Схемі.

Відповідно до висновку експерта № 954 будівельно-технічної експертизи від 21.12.2015 року, експертом встановлено, що відповідно до Вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» мінімальна ширина даного проїзду повинна складати 3,5 м, ширина проїзду яка з'єднує вул. А. Українки та вул. Польова становить віл 1,50 м. до 2, 67 м. межі проїзду що з'єднує дані вулиці є порушеними. Встановити ким саме та яким чином порушені межі проїзду від земельної ділянки ОСОБА_3 до вул. А. Українки не можливе. В частині накладення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 на частину проїзду необхідно провести розміри своєї земельної ділянки до розміру зазначених у проекті забудови земельної ділянки ОСОБА_3

Відповідно до висновку експерта № 2670 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2016 року, експертом встановлено, що межі проїзду, що з'єднує вул.Л. Українки та вул. І. Франка є порушенні. Частина земельної ділянки відведеної ОСОБА_3 накладається на частину проїзду, площа накладення становить 66.82 м2. Частина земельної ділянки якою користується ОСОБА_2 та частина земельної ділянки на якій розташована господарська будівля, накладається на частину проїзду, що з'єднує вул.Л.Українки з вул. Польовою, площа накладення становить 111,15 м2. Частина земельної ділянки якою користується ОСОБА_14, накладається на частину проїзду, що з'єднує вул.Л. України з вул. Польовою, площа накладення становить 248.96 м2. Через відсутність межових знаків на земельній ділянці, що розташована з протилежної сторони земельної ділянки ОСОБА_3 (незабудована земельна ділянка) встановити чи є порушення меж проїзду, що з'єднує вул. Л. Українки з вул. Польовою зі сторони даної земельної ділянки не надається можливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЗК України, до земель комунальної власності належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізація відходів, тощо).

Відповідно до ст. 39 ЗК України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Матеріалами справи встановлено, що В.Дорошівська сільська рада, як власник земельної ділянки - спірного проїзду, неодноразово в комісійному порядку з виходом на місце проводила розгляд заяв позивачів щодо чинення їм перешкод в користуванні проїздом, однак до суду з позовом про приведення проїзду спільного користування у відповідність до даних генерального плану с.В.Дорошів не зверталася, при розгляді спору покладається на думку суду.

В засіданні колегії встановлено, та що не заперечується стороною позивачів, що позивачі у справі проживають в різних частинах села, їх земельні ділянки та будинковолодіння не розташовані безпосередньо зі сторони спірного проїзду, доїзд до будинковолодінь позивачів можливий через інші вулиці та проїзди села. Порушення своїх прав на користування спірним проїздом позивачі вбачають в тому, що вони, як мешканці села мають право на повноцінне користування усіма земельними ділянками, що є місцями загального користування села, та що доїзд до їх будинковолодінь через спірний проїзд є коротшим за відстанню, зокрема, як пояснив в засіданні колегії суддів представник позивачів ОСОБА_5, на 80 м.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивачів про те, що захопленням відповідачами частини земельної ділянки проїзду спільного користування, безпосередньо порушуються їх права користування спірним проїздом.

З наведених мотивів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 травня 2017 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб: Великодорошівської сільської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської райдержадміністрації, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про усунення перешкод в користуванні проїздом - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05.02.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.