Єдиний унікальний номер 243/3849/17 Номер провадження 22-ц/775/185/2018
Головуючий у 1-ій інстанції Мірошниченко Л.Є.
Доповідач Азевич В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Агєєва О.В. Дундар І.О.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області справу № 243/3849/17 за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади Маяківської сільської ради Слов'янського району Донецької області, ОСОБА_3, треті особи - Слов'янська районна державна адміністрація Донецької області, Друга Слов'янська нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадщині за заповітом та скасування запису в реєстрі права власності на нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року (суддя Мірошниченко Л.Є., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Слов'янську Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до Територіальної громади Маяківської сільської ради Слов'янського району Донецької області, ОСОБА_3, за участю третіх осіб Відділу державної реєстрації Слов'янської райдержадміністрації Донецької області, відділу з питань надання адміністративних послуг, Другої Слов'янської нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок по спадщини за заповітом та скасування запису в реєстрі права власності на нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, яка за життя склала заповіти, зареєстровані в реєстрі № 60 та 61 на своїх доньок: на неї - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Відповідно до заповіту від 25.09.2001 року, посвідченого секретарем Маяківської сільської ради народних депутатів Слов'янського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за № 60, заповідала у власність - ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться у АДРЕСА_1 ОСОБА_6 мати заповідала земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі акту про право власності на земельну ділянку.

Вони з сестрою прийняли спадщину у встановлений законом строк, а також спадщину прийняла ОСОБА_3, яка є спадкоємницею за законом після свого померлого батька - сина спадкодавця.

27.12.2007 року вони уклали договір про розподіл спадкового майна, який рішенням суду від 29.04.2011 року визнано недійсним. На звернення позивача до нотаріусу, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом не скасовані. Рішенням суду від 11.05.2012 року визнано недійсними свідоцтва про право власності на спадщину за законом. 15.03.2013 року позивач отримала відмову від нотаріусу на свою заяву у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, з причин пропуску строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Рішенням суду від 07.10.2013 року визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.04.2014 року.

08.09.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області для проведення державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок, але державний реєстратор виніс рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 15637481 від 08 вересня 2014 року у зв'язку з відсутністю відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

16 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до державного нотаріуса другої Слов'янської нотаріальної контори Донецької області Т.П. Грецької для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою державного нотаріусу відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з неможливістю отримати інформації про майно, належне померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 з Реєстру прав власності на нерухоме майно та державного реєстру речових прав. Відповідно до заяви ОСОБА_2 до реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області від 15.09.2014 року про надання витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, стало відомо, що відповідно дублікату свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1198, виданий 27.12.2007 року, видавник: друга Слов'янська державна нотаріальна контора державний нотаріус Грецька Т.П.: власником 1/3 частки нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зазначена ОСОБА_3

Позивач вважав, що ОСОБА_3 не може бути власником 1/3 частки нерухомого майно на підставі раніше винесених рішень, тому просила суд: визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, який посвідчений 25 вересня 2001 року секретарем Маяківської сільської ради народних депутатів Слов'янського району Донецької області ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №60, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться АДРЕСА_1, Донецької області. Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за зареєстрованою громадянкою ОСОБА_3 права власності на 1/3 частку вказаного нерухомого майна.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав.

На вказане судове рішення ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідач ОСОБА_3 з самого початку чинила їй перешкоди в отриманні спадкування за заповітом. Відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2012 року з урахуванням ухвали Апеляційного суду Донецької області від 24.09.2012 року визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відповідач ОСОБА_3 16.04.2013 року відповідно до запису державного реєстру реєстраційна служба Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину незаконно здійснила реєстрацію права власності на своє ім'я 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки свідоцтва визнані недійсними.

Крім того, вказує, що вона має право на спадкування після померлої матері та неодноразово зверталась з заявами про прийняття спадщини за заповітом, однак не може оформити спадщину в нотаріальній конторі у зв'язку з відмовою нотаріусу.

Представник позивача ОСОБА_9 підтримав доводи апеляційної скарги.

Від Слов'янської райдержадміністрації надійшла заява розглянути справу без участі представника адміністрації.

Державний нотаріус просив розглянути справу за його відсутності.

Територіальна громада повідомлена про час та місце розгляду справи, судовою повісткою, направленою рекомендованим поштовим повідомленням.

Від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_10 надійшла вдруге заява про відкладення розгляду справи, яка не може бути підставою для відкладення розгляду справи.

Згідно із частиною 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тетянівка Слов'янського району померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а. с. 9 т. 1).

За життя ОСОБА_5 склала нотаріально посвідчені заповіти, зареєстровані в реєстрі № 60 та 61 на своїх доньок: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Відповідно до заповіту від 25.09.2001 року, посвідченого секретарем Маяківської сільської ради народних депутатів Слов'янського району Донецької області ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 60 (а. с. 8 т. 1), за життя ОСОБА_5 заповідала у власність - ОСОБА_2 - житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться у АДРЕСА_1

Відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 27.12.2007 року (а. с. 10 т. 1) ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (онука померлої) уклали договір про розподіл спадкового майна ОСОБА_5 з такими умовами:

ОСОБА_2 переходить право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться у АДРЕСА_1 На земельній ділянці Маяківської сільської ради знаходиться один житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, позначений в плані літерою «А -1» житловою площею -18,3 кв. м. загальною площею - 37,3 кв. м. і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: льох Б, сарай В, паркан N 1;

ОСОБА_6 - земельна ділянка, площею 6,440 гектарів, в тому числі рілля - 6,22 гектарів, сіножаті - 0,22 гектару, розташованої на території Маяківської сільської ради Слов'янського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2; НОМЕР_3;

ОСОБА_3 - вклади з нарахованими відсотками, спеціальними та компенсаційними рахунками до них, що знаходяться на охороні у філії відділення Слов'янського Ощадбанку № 2868/045.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про розподіл спадкового майна - задоволено договір про розподіл спадкового майна від 27.12.2007 року, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, визнано недійним та повернуто сторони в початкове положення (а. с. 11-13 т. 1).

На звернення позивача до нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.10.2013 року, від нотаріуса отримано відмову, оскільки свідоцтва про право на спадщину не скасовані.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа державний нотаріус Грецька Т.П., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права на спадкування за заповітом, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю.

Визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом:

- НОМЕР_4 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3479;

- НОМЕР_5 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3481;

- НОМЕР_6 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3483;

- НОМЕР_7 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3485;

- НОМЕР_8 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3487;

- НОМЕР_8 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3489;

Визнана недійсною відмова ОСОБА_2 від 27.12.2007 року за № 2073, 2078 у реєстрі від прийняття спадщини за заповітом спадкодавця ОСОБА_5

Відновлено право ОСОБА_2 на спадкування за заповітом спадкодавця ОСОБА_5, яким й зареєстровано в реєстрі за № № 2073, 2078 від 27.12.2007 року

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 вересня 2012 року рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2012 року скасоване в частині визнання недійсною відмови від прийняття спадщини за заповітом та відновлення права ОСОБА_2 на спадкування за заповітом; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині судом апеляційної інстанції відмовлено (а. с. 14, 15 т. 1).

Постановою державного нотаріусу Другої Слов'янської нотаріальної контори від 12.02.2013 року, ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв'язку з пропущенням строку згідно п. 1 ст. 1270 ЦК України (а. с. 30 т. 1).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області суду від 07.10.2013 року по цивільній справі № 243/3063/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади Маяківської сільської ради Слов'янського району, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6 про продовження строку для прийняття спадщини, позовні вимоги задоволені - ОСОБА_2 визнано строк для прийняття спадщини за заповітом, який посвідчений 25.09.2001 року секретарем Маяківської сільскої ради народних депутатів Слов'янського району Донецької області ОСОБА_8 зареєстрованого в реєстрі за №60, після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропущеним з поважних причин та визначено строк для подання заяви про прийняття спадщини за цим заповітом терміном у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11 листопада 2013 року зазначене рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову (а. с. 16 - 17 т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 квітня 2014 року, рішення апеляційного суду Донецької області від 11.11.2013 року скасовано, а рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2013 року залишено в силі (а. с. 18-20 т. 1).

08.09.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області для проведення державної реєстрації права власності форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_11 за № 15637481 від 08 вересня 2014 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з відсутністю відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження (а. с. 27 т. 1).

При зверненні ОСОБА_2 16.09.2014 року до державного нотаріуса другої Слов'янської нотаріальної контори Донецької області Т.П. Грецької з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, постановою від 16.09.2014 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю отримати інформацію про майно, належне померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, з Реєстру прав власності на нерухоме майно та державного реєстру речових прав.

Відмовляючи у задоволенні позву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 не реалізувала своє право на прийняття спадщини за заповітом у встановлений рішенням суду додатковий строк, та вона вважається такою, що не прийняла спадщину за заповітом, а тому позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок по спадщини за заповітом та, відповідно, про скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_3 на 1/3 частин нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 не підлягають задоволенню, оскільки ці позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання права власності.

З вказаним висновком суду першої інстанції можна погодитися, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є донькою спадкодавця ОСОБА_5, а відповідач ОСОБА_3 - онукою, яка успадковує в порядку представлення, тобто вони відповідно до статей 1261 та 1266 ЦК України відносяться до першої черги спадкоємців за законом (а. с. 151 -158 т. 1).

Проте, спадкодавцем на ім'я позивача був складений нотаріально посвідчений заповіт від 25 вересня 2001 року, за яким ОСОБА_5 заповідала ОСОБА_2 спірний житловий будинок (а. с. 8 т.1).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частинами 1-2 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Оскільки чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті.

Після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, доньки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_6 20 вересня 2007 року звернулися до Другої слов'янської державної нотаріальної контори зі спільною заявою про прийняття спадщини. В заяві вони також просили видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом після спливу строку для прийняття спадщини. Окрім них, 15 листопада 2007 року заяву про прийняття спадщини подала до нотаріальної контори ОСОБА_3 в порядку представлення, оскільки її батько - син спадкодавця помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 149-150 т. 1)

27 грудня 2007 року сторони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частку майна (по 1/3 на кожного на житловий будинок, земельну ділянку та вклади) та у цю ж дату уклали договір про розподіл спадкового майна, який був за позовом ОСОБА_3 визнаний недійсним рішенням суду від 29 квітня 2011 року, а рішенням суду від 11 травня 2012 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 визнані недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на ім'я спадкоємців на будинок та земельну ділянку (а. с. 11 - 15 т. 1).

Окрім того, рішенням від 07 жовтня 2013 року, яке було скасоване 11 листопада 2013 року апеляційним судом, визначений ОСОБА_2. додатковий строк на прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. За касаційною скаргою ОСОБА_12 зазначене рішення апеляційного суду ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2014 року скасоване, а рішення Слов'янського міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року залишено без змін. Ухвалу суду касаційної інстанції позивач отримала 30.05.2014 року. (а. с. 16 - 20, 215 т.1)

Оскільки з заявою про прийняття спадщини за заповітом на підставі рішення суду від 07 жовтня 2013 року позивач звернулася до нотаріальної контори 14 липня 2014 року, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що встановлений судом додатковий строк на прийняття спадщини сплив 02 липня 2014 року, маючи на увазі три місяці з дня постановлення ухвали судом касаційної інстанції від 02 квітня 2014 року.

Окрім того, слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 статті 1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Риса універсальності прийняття спадщини стосується не лише прийняття спадщини за однією підставою - за заповітом або за законом, але також поширюється і на випадки закликання спадкоємця до спадкування одночасно і за заповітом, і за законом (в тому числі в порядку спадкової трансмісії). Якщо спадкоємець здійснює волевиявлення щодо прийняття спадкового майна, залишеного на його користь за заповітом, це означає, що до нього автоматично переходить також спадщина за законом. Для придбання права на таку спадщину він не повинен її приймати яким-небудь особливим актом.

Водночас при реалізації права на прийняття спадщини шляхом подання заяви про її прийняття до нотаріальної контори спадкоємцем, який має право на прийняття спадщини одночасно і за заповітом, і за законом, йому доцільніше у заяві вказувати про те, що він приймає спадщину і за заповітом, і за законом.

Оскільки позивач прийняла спадщину за законом, вона їй належить з часу відкриття спадщини. Враховуючи ту обставину, що свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок та земельну ділянку визнані недійсним рішенням суду, яке набрало законної сили, нотаріус має видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно.

Як вбачається з постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 16 вересня 2014 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з неможливістю отримати інформацію про майно, що належить спадкодавцю з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав, так як вказане майно зареєстроване на ім'я ОСОБА_2

Проте згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2014 року спірний будинок зареєстрований за ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки у спільній сумісній власності, яка на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.12.2007 року, зареєструвала його на своє ім'я незважаючи на те, що рішенням суду це свідоцтво було визнане недійсним. (а. с. 212, 214 т. 1)

Рішенням державного реєстратора від 08 вересня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено у реєстрації за нею права власності на спірний жилий будинок у зв'язку з відсутністю відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. (а. с. 211 т. 1)

Позивач просить скасувати запис в Реєстрі права власності на 1/3 частку будинку за ОСОБА_3, але з такою заявою до державного реєстратора вона не зверталася, тому її вимоги в цій частині є передчасними. Також вона не зверталася до нотаріуса з заявою видати на їй свідоцтво про право на спадщину за законом.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: О.В. Агєєв

І.О. Дундар

Повний текст постанови складений 01.03.2018 року

Суддя _____________ В.Б.Азевич