АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/6317/14-ц Головуючий у 1-й інстанції - Арапіна Н.Є.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/2372/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року, постановлену у складі судді Арапіної Н.Є. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва у справі за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 755/6317/2014 від 14 березня 2014 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 січня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Посилається на те, що 24 січня 2014 року рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 228 506,01 грн. та третейський збір у розмірі 2685,06 грн. 14 березня 2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено та видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 січня 2014 року. 17 листопада 2017 року заявником отримано постанову державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, із змісту якої він дізнався, що існує відкрите виконавче провадження № 43114375 та накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк». Оскільки у справі було прийнято рішення третейського суду після внесення змін до Закону України «Про третейські суди» та враховуючи те, що кредитний договір був укладений ізспоживачем банківських послуг, предметом спору були правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту, а тому спір не був підвідомчий третейському суду відповідно до закону.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 755/6317/2014 від 14.03.2014 року виданий Дніпровський районним судом м. Києва у справі №755/6317/2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 228 506,01 грн., третейського збору в сумі 2685,06 грн. згідно рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.01.2014 року.

Зазначає, що він є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду відповідно до положень п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» вказана справа не підвідомча. Оскільки виконавчий лист було видано на підставі рішення третейського суду, якому не була підвідомча справа щодо захисту прав споживачів, такий виконавчий лист не підлягає виконанню, та відповідно до ч.4 ст.369 ЦПК України в редакції кодексу 2004 року наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» проти апеляційної скарги заперечив.

Зазначає, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам чинного процесуального законодавства. На момент укладення кредитного договору, сторонами досягнуто згоди, що спір може бути вирішений третейським судом. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 січня 2014 рокусторонами не оскаржувалось та набрало законної сили. Крім того, посилається на те, що ОСОБА_1 одразу було відомо про наявність рішення третейського суду, а не з моменту отримання постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 755/6317/2014 від 14 березня 2014 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 січня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Посилається на те, що 24 січня 2014 року рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 228 506,01 грн. та третейський збір у розмірі 2685,06 грн. 14 березня 2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено та видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 січня 2014 року. 17 листопада 2017 року заявником отримано постанову державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, із змісту якої він дізнався, що існує відкрите виконавче провадження № 43114375 та накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк». Оскільки у справі було прийнято рішення третейського суду після внесення змін до Закону України «Про третейські суди» та враховуючи те, що кредитний договір був укладений ізспоживачем банківських послуг, предметом спору були правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту, спір не був підвідомчий третейському суду відповідно до закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження відсутності обов'язку щодо погашення заборгованості за договором кредиту № 014/01-141 на купівлю автотранспортних засобів від 16 травня 2008 рокута під час розгляду справи судом не встановлено інших підстав, передбачених нормами ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 січня 2014 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у розмірі 228 506,01 грн. та третейський збір у розмірі 2685,06 грн. (а.с.3-5).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2014 року заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24 січня 2014 року (а.с. 24).

Постановою державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 31 жовтня 2017 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1, розміщені на рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» (а.с.41).

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

ОСОБА_1не надано доказів на підтвердження відсутності обов'язку щодо погашення заборгованості за договором кредиту № 014/01-141 на купівлю автотранспортних засобів від 16 травня 2008 року.

Інших підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, передбачених ст.432 ЦПК України, під час розгляду заяви судом не встановлено, тому суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні поданої заяви.

Доводи апеляційної скарги щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки у справі було прийнято рішення третейського суду після внесення змін до Закону України «Про третейські суди» та враховуючи те, що кредитний договір був укладений із споживачем банківських послуг, тому спір не був підвідомчій третейському суду відповідно до закону, колегія суддів не приймає до уваги.

Рішення третейського суду, за яким видано виконавчий лист, не скасовано, ухвала суду про видачу виконавчого листа набрала законної сили, доводи, на які посилається заявник, не є підставою для задоволення заяви, оскільки вони суперечать вимогам ч.2 ст. 432 ЦПК України.

Підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, перелічені в ч.2 ст. 432 ЦПК України. До переліку вказаних обставин не віднесено перевірку рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права,законності та обґрунтованості рішення третейського суду, на підставі якого було видано виконавчий лист.

Інших доводів, які б давали підстави вважати, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення заяви, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 2 березня 2018 року.

Головуючий Судді