Справа №242/5286/17
Провадження №2-о/242/31/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Переясловської Ю.А, присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Дуровій Н.Г., за участю заявника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Селидівська територіальна громада, Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_3 27.11.2017 року звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в обґрунтування якої зазначила, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є її чоловіком. 16.05.2014 року ОСОБА_4 пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся, жодних відомостей по теперішній час від нього не надходило. В місці постійного проживання ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1, немає відомостей про його місце перебування з 16.05.2014 року. Заявниця вказує, що її чоловік є людиною похилого віку, останнім часом у нього спостерігалося захворювання з симптомами втрати памяті. Пошуки ОСОБА_4 результатів не дали. Оголошення ОСОБА_4 померлим необхідне заявниці для оформлення спадкових прав, та переходу на пенсію у звязку з втратою годувальника. Просить суд оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, померлим.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 заяву підтримала та просить суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Селидівської територіальної громади до суду не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності.

Представник Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 є його батьком, останній раз він його бачив в травні 2014 року, його місцезнаходження йому не відомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що їй знайомі заявник ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4, оскільки вони товаришували. Вона також не бачила ОСОБА_4 з травня 2014 року, місцезнаходження їй не відомо.

Суд, заслухавши заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ГЮ № 365932 від 13.01.1982 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 21.12.1965 року, актовий запис № 31. Після реєстрації шлюбу прізвище зявниці присвоєно «Путренок».

Відповідно до акту про не проживання від 22.11.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, з 16 травня 2014 року, місце його мешкання невідоме.

Згідно довідки № 27110/405-2017 від 22.11.2017 року виданої Селидівським ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно перебуває у державному розшуку ОРС № 46-20 від 26.05.2014 року.

Відповідно до довідки № 15.39-5/374 від 26.01.2018 року, виданої Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис про смерть ОСОБА_4 відсутній.

Згідно довідки № 01-089 від 29.01.2018 року, виданої Камишівським психоневрологічним інтернатом, ОСОБА_4 з 16.05.2014 року не перебував Камишівському психоневрологічному інтернаті з 16.05.2014 року по теперішній час.

Згідно відомостей Селидівського обєднаного управління пенсійного фонду Уккраїни в Донецькій області за № 1092/04 від 23.01.2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на обліку перебуває, але пенсію не отримує з грудня 2014 року та знятий з виплати з травня 2015 року по причині тривалої невиплати пенсії.

Відповідно до довідки від 10.01.2018 р, виданої ОСМД «Гриф м. Українськ», ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, з 16 травня 2014 року не проживає, місце його мешкання невідоме.

Згідно із довідкою Селидівського обєднаного управління ПФУ Донецької області від 23.01.2018 р., ОСОБА_4 знятий з обліку як отримувач пенсії, оскільки пенсію не отримує з грудня 2014 р.

Відповідно до ч.1ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи ,суд може оголосити особу померлою і до сплину цього строку , але не раніше сплину шести місяців.

Суд звертає увагу, що оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи , незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Як роз'яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, це дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв'язку, а саме з метою оформлення спадщини, та переходу на пенсію у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Судом роз'яснено заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 18, 81, 263-265, 268, 305,307,308 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Селидівська територіальна громада, Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, померлим.

Днем смерті ОСОБА_4 вважати день набрання законної сили даним рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційному суді Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 30.01.2018 року

Суддя

Присяжні