АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 січня 2018 року

м. Харків

справа № 646/5805/17

провадження № 22-ц/790/667/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Маміної О.В.,

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості орендованого майна, з апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2017 року, постановлене 04 жовтня 2017 року, під головуванням судді Сорока О.П., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_2 про стягнення вартості орендованого майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах та прокату товарів для спорту та відпочинку. Згідно умов договору оренди велосипеда № 3 від 24 червня 2017 року відповідач взяв в оренду у ФОП ОСОБА_1 два велосипеди загальною вартістю 17 771,00 грн. Термін повернення орендованого майна 16.00 год. 25 червня 2017 року. В передбачений договором строк відповідач майно не повернув, і лише наступного для повідомив позивача, що велосипед вкрадено.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2017 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 вартість майна у розмірі 15 100 грн. 58 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 544 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зобовязати ФОП ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 суму застави у розмірі 100 доларів США.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що під час вирішення справи суд першої інстанції не звернув увагу на особливості правового регулювання правовідносин, що виникли між сторонами, у зв'язку з чим прийшов до хибного висновку про задоволення позову. Судом не досліджувались і не встановлювались обставини щодо факту наявності вини відповідача у втраті речей взятих в оренду, а висновки суду суперечать ст. 617 ЦК України. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 були вжито всіх можливих заходів для належного виконання умов договору оренди велосипеду та збереження орендованого майна, однак з причин, які мали надзвичайний характер та не могли бути передбачені відповідачем, орендовані велосипеди було вкрадено.

У відповідності до ч. 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди велосипеда/спорядження № 3 відповідно до якого ОСОБА_2 взяв в оренду у ФОП ОСОБА_1 два велосипеди загальною вартістю 17771,00 грн., з терміном повернення орендованого майна - 16:00 год. 25 червня 2017 року.

Відомостей про повернення велосипедів матеріали справи не містять. Відповідної відмітки про повернення орендованого майна договір не містить.

Відповідно до пункту 7.1 договору, орендар несе відповідальність за збереження майна під час його перебування у нього.

Пункт 7.3 договору передбачає, що якщо з вини орендаря майно було втрачене, він зобов'язаний викупити майно за ціною, рівною його вартості, зазначеній в п 1.1. договору в термін, що не перевищує трьох днів з моменту заподіяння збитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, правильно виходив з того, що відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за вказаним договором оренди, тому є підстави для стягнення з нього на користь позивача вартості майна, визначеної сторонами за вичетом суми застави.

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання відповідача на те, що оскільки майно було викрадено, в чому відсутня його вина, то наявні підстав для звільнення його від відповідальності на підставі ст. 617 ЦК України.

Так, відповідач на власний розсуд обирав місце зберігання майна та не позбавлений можливості після встановлення осіб, винних у викраденні велосипедів звернутися до них із відповідними вимогами про відшкодування збитків.

Відповідальність за збереження майна прямо передбачена пунктом 7.1 договору, та покладена на відповідача.

Ухвалюючи рішення у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

А.І. Колтунова