АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/5313/16-ц Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е. Номер провадження 22-ц/791/296/18 Доповідач: Пузанова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарРябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за позовом Приватного підприємства «Будівельна інвестиційна компанія «Опора» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2017 року,

встановила:

У червні 2016 року Приватне підприємство «Будівельна інвестиційна компанія «Опора» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди, зазначаючи, що йому (підприємству) на праві власності належить нерухоме майно - нежитлове приміщення (кафе), розташоване у АДРЕСА_1, яке надане в оренду ОСОБА_6

Власником квартири № 11, розташованої на поверх вище в цьому ж будинку, є відповідачка ОСОБА_5

18 квітня 2016 року, через розгерметизацію трубопроводів каналізації в квартирі відповідачки, яка при здійсненні капітального ремонту інженерних комунікацій не виконала перенесення горизонтальних ліній, що знаходяться в дерев'яному перекритті першого поверху та підвальних приміщень, вище позначки підлоги квартири, сталося залиття належного йому (позивачу) приміщення кафе.

Посилаючись на те, що здійснений відповідачкою ремонт і самовільне перепланування у сантехнічному обладнані квартири призвели до порушень його прав як власника нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, приміщення кафе не може використовуватися за призначенням та потребує термінового ремонту, позивач, з урахуванням поданих в процесі розгляду справи уточнень, просив суд стягнути із відповідачки на його користь вартість ремонтних робіт, які необхідно здійснити для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщення кафе, в розмірі 29 635 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 17 240,56 грн.

Рішенням суду від 22 листопада 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог за відсутності належних доказів, підтверджуючих заподіяння шкоди з її вини, розмір цієї шкоди, та наявність причинно-наслідкового зв'язку між її протиправними діями та шкодою, суперечать обставинам справи та нормам цивільного права, що регулюють спірні правовідносини. Крім того зазначила, що суд необґрунтовано стягнув із неї понесені позивачем витрати, які з розглядом справи не пов'язані та відносяться до позасудових витрат; витрати на правову допомогу документально не підтверджені, розрахунок таких витрат відсутній.

Письмові заперечення (відзив) на апеляційну скаргу до суду не надходили. В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_7 доводи скарги не визнав, рішення суду просив залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Троцькою О.Ю., Приватному підприємству «Будівельна інвестиційна компанія «Опора» належить на праві власності кафе загальною площею 104,8кв.м., що розташоване в цокольному поверсі житлового будинку №25 по вул.Комсомольській в м.Херсоні.

18 квітня 2016 року приміщення кафе було залите водою. З метою встановити причину залиття та підтвердити факт пошкодження майна ОСОБА_6, яка орендує приміщення кафе на підставі договору оренди нежитлового приміщення, укладеного з власником 27 грудня 2015 року, звернулася з відповідною заявою до Комунальної установи «Інспекція житлово-комунального господарства» Херсонської міської ради.

В результаті обстеження приміщення кафе, здійсненого інспектором комунальної установи ОСОБА_9, було встановлено, що в приміщенні залу кафе виявлені сліди протікання води, в результаті яких декоративне покриття стелі втратило свій естетичний вигляд, а в приміщенні санвузла по керамічній поверхні стікає вода.

Акт технічного обстеження приміщень кафе по вул.Комсомольській,25 від 18.04.2016 року, який підписаний ОСОБА_9 та начальником Інспекції житлово-комунального господарства ОСОБА_10, містить висновок про те, що приміщення кафе залиті водою із системи спільних інженерних комунікацій квартир №11 та №12, розташованих над приміщенням кафе.

Розташування в недоступних місцях (в перекритті 1-го і підвального поверхів) спільних мереж інженерних комунікацій (горизонтальних ліній) квартири №11 в дерев'яному перекритті будівлі житлового будинку по вул.Комсомольській,25 не виключає в подальшому в зв'язку з аварійними ситуаціями на інженерних комунікаціях залиття приміщень кафе як фекальними стоками із системи каналізації, так і водою із системи водопостачання.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що в процесі обстеження інженерних комунікацій квартир № 11 та № 12, які розташовані над приміщеннями кафе, було встановлено, що власник квартири № 11 при виконанні капітального ремонту інженерних комунікацій не виконав перенесення горизонтальних ліній (розташованих в дерев'яному перекритті 1-го поверху і підвальних приміщень) вище відмітки підлоги власної квартири, що є необхідним для унеможливлення протікання води в приміщення, що розташовані поверхом нижче, тобто приміщення кафе.

Натомість власник квартири №12 виконав заміну всіх інженерних комунікацій в приміщеннях санітарної кімнати та кухні, розташувавши всі горизонтальні лінії інженерних комунікацій вище відмітки підлоги своєї квартири. При цьому на час обстеження квартири №12 в ній проводилися ремонтні роботи, на період яких система водопостачання була перекрита, а відвід системи каналізації закритий кришкою.

Крім наведеного вище акту обстеження у підтвердження своїх доводів позивач надав суду експертне дослідження, виконане на його замовлення судовим будівельно-технічним експертом ОСОБА_11 у період з 13 липня 2016 року по 05 серпня 2016 року, з метою визначення вартості робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям та можливого джерела зволоження приміщення кафе.

Відповідно до висновку наведеного експертного дослідження джерелом зволоження конструктивних елементів перекриття та оздоблювальних елементів стелі приміщень кафе може бути експлуатаційне залиття з квартири №11, розташованої над приміщенням кафе.

Із змісту висновку експертного дослідження вбачається, що ним встановлено, що на декоративному покритті стелі є великі темні плями, які вогкі на дотик. На поверхні тканини є краплини рідини (води). В місцях розташування плям декоративне покриття має значний прогин.

Більше того, в період обстеження приміщення кафе судовим експертом, 31 липня 2016 року, відбулося чергове залиття конструктивних елементів перекриття, що розташоване безпосередньо під ванною кімнатою квартири №11.

Для виявлення джерела зволоження стелі експертом було виконано її розбирання в місцях зволоження та встановлено, що в частині ванної кімнати квартири №11 фактично відсутні конструктивні елементи підлоги, а є тільки оздоблювальний шар плиток керамічних, які утримувались на пінопласті та монтажній піні. Безпосередньо в даному місці в ванній кімнаті квартири №11 є з'єднання гофрированої каналізаційної труби з пластиковою трубою.

Також дослідженням міжповерхового перекриття з його розбиранням встановлено, що всі конструктивні елементи під частиною ванної кімнати квартири №11 зволожені. Інші джерела зволоження, в тому числі в квартирі №12, яка на час проведення експертних досліджень не експлуатувалася, не виявлені.

Судовий будівельно-технічний експерт ОСОБА_11 в результаті здійснених нею досліджень дійшла висновку, що залиття приміщення кафе призвело до того, що загальний технічний стан оздоблювальних покриттів стелі у відповідному приміщенні кафе є незадовільним, характеризується наявністю дефектів та пошкоджень і нормальна експлуатація приміщення можлива після виконання ремонтних робіт, вартість яких становить 29635 гривень.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, яка регулює питання відповідальності за шкоду, завдану у позадоговірних правовідносинах, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, зважаючи на наведену норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 з подальшими змінами, шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, якщо це не було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки.

При цьому обов'язок доводити відсутність вини покладається на особу, яка завдала шкоди.

На думку колегії суддів, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні, в тому числі зазначені вище, докази підтверджують наявність безпосереднього причинного зв'язку між залиттям належних ПП «Будівельна інвестиційна компанія «Опора» приміщень кафе та квартирою №11, що належала на праві власності ОСОБА_5, як джерелом зволоження у спірний період.

Аналізуючи питання щодо неправомірності дій відповідача у спірних правовідносинах, колегія суддів керується положеннями цивільного законодавства про право власності.

Так, із змісту ст.ст. 319, 322 ЦК України вбачається, що власність зобов'язує.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до вимог ст.7 якого співвласники багатоквартирного будинку, до яких, зокрема належать власники квартир, зобов'язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку, забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин, відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку.

Отже, відповідач як власник квартири №11, що є джерелом зволоження та залиття приміщення кафе водою, та як співвласник спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 до якого належить і сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, у спірний період була зобов'язана забезпечувати належну експлуатацію мереж каналізації та водопостачання в межах належної їй квартири, а також забезпечувати додержання будівельних норм при експлуатації підлоги у ванній кімнаті своєї квартири, однак свої обов'язки належно не виконувала, що і призвело до пошкодження майна позивача.

Враховуючи, що факт завданої шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) відповідача та безпосередній зв'язок між цими діями (бездіяльністю) і завданою шкодою позивачем доведені та судом встановлені, а відсутність вини у заподіянні шкоди відповідач не довела, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність передбачених ст.1166 ЦК України умов для покладення на останню відповідальності за завдану майну приватного підприємства шкоду і вважає цей висновок таким, що відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, твердження заявника про те, що актом технічного обстеження Інспекції ЖКГ Херсонської міської ради від 18.04.2016р. не встановлено, що витік води 18.04.2016 року відбувся внаслідок розгерметизації трубопроводів каналізації відповідача, враховуючи, що в акті йдеться про розгерметизацію трубопроводів каналізації квартир №11 та №12, колегія суддів вважає такими, що висновків суду не спростовують, оскільки як вбачається із змісту наведеного вище акту, показань інспектора ОСОБА_14., допитаної судом апеляційної інстанції за клопотанням представника відповідача, а також матеріалів експертного дослідження, виконаного судовим будівельно-технічним експертом ОСОБА_11 в липні - серпні 2016 року, квартира №12 не могла бути джерелом залиття, так як у спірний період не експлуатувалася. Ця квартира була предметом дослідження як інспектором ОСОБА_14., так і експертом ОСОБА_11, які не виявили будь-яких порушень, які могли б призвести до витоку води із квартири, в той час, як такі порушення були встановлені щодо квартири відповідача.

Більше того, викладений експертом ОСОБА_11 факт чергового залиття конструктивних елементів перекриття, що розташоване під ванною кімнатою квартири №11, 31 липня 2016 року (в період експертних досліджень) спростовує заперечення ОСОБА_5 з цього приводу та підтверджує доводи позивача про те, що остання не бажає виправити ті недоліки в конструктивних елементах її квартири, які є причиною пошкодження приміщення кафе.

Досліджуючи заперечення представника відповідача щодо дійсності акту, складеного інспектором ОСОБА_14. 18.04.2016 року, з викладенням в ньому подій, які мали місце не в день, зазначений в акті, а пізніше (20.04.2016р.), а також з врахуванням наданої ним (представником) заяви начальника Комунальної установи «Інспекція житлово-комунального господарства» Херсонської міської ради ОСОБА_12, в якій останній повідомляє адвокату ОСОБА_13 про те, що він 18.04.2016 року при обстеженні приміщення кафе по АДРЕСА_1 з приводу залиття особисто присутній не був, колегія суддів з врахуванням наданих суду апеляційної інстанції статтею 367 ЦПК України повноважень досліджувати докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, не вважає, що дійсність наведеного акту виключає встановлені ним факти, зважаючи на те, що їх підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, яка безпосередньо досліджувала викладені в акті обставини. Крім того, акт не є єдиним доказом, яким керувався суд при вирішенні спору, що виник між сторонами.

Не спростовує висновків суду щодо обґрунтованості позову і та обставина, що в матеріалах справи відсутній відповідний акт обслуговуючої організації будинку по АДРЕСА_1 оскільки ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ні будь-яким іншим актом цивільного законодавства не встановлено обмежень щодо засобів доказування обставин залиття приміщень у багатоквартирному будинку, а надані позивачем у підтвердження своїх доводів докази не є такими, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Правила утримання будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, на які послався заявник у підтвердження доводів апеляційної скарги, регулюють правовідносини між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами цих послуг, до яких позивач згідно наданої Приватним підприємством «Жилтранс», що здійснює технічне обслуговування багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 інформації не відноситься (а.с.185).

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що залиття приміщення кафе, яке сталося в квітні 2016 року, не носило характеру аварії і тим більше не стосувалося залиття, аварії, що сталася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання чи холодного водопостачання. Виявлені причини залиття приміщення кафе стосуються порушення будівельних норм при здійсненні ремонту, в тому числі капітального, яке відповідач, будучи власником квартири №11, не усунула.

Із матеріалів справи також вбачається, що залиття приміщення кафе відбувалося і раніше, в тому числі в той період, коли ОСОБА_5 не була власником квартири №11.

Однак, заперечуючи сам факт залиття приміщення кафе в квітні 2016 року та свою вину в цьому, відповідач не доводила і не доводить, що визначений судом розмір вартості відновлювального ремонту приміщення кафе залежить також і від подій, які відбувалися за участю колишнього власника.

На думку колегії суддів, наведена обставина не звільняє ОСОБА_5 від відповідальності за завдану майну позивача шкоду і не позбавляє її можливості у разі підтвердження доводів у цій частині реалізувати своє право зворотної вимоги до винної особи (ст.1191 ЦК).

Доводи апеляційної скарги не містять спростування висновків судового експерта щодо розміру відновлювального ремонту приміщення кафе і про необхідність дослідження доказів для встановлення іншого розміру з врахуванням відповідних обставин відповідачем не заявлено.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення по суті спору ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволення позову відсутні.

Разом з тим при вирішені питання про розподіл судових витрат суд допустив помилку і не врахував, що відповідно до положень ст.88 ЦПК України 2004 року, в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При цьому статтею 79 ЦПК України 2004 року до судових витрати віднесено, зокрема витрати на правову допомогу, якими відповідно до ст.84 цього Кодексу є витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Згідно з ч.1 ст.56 ЦПК України 2004 року правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

У даній справі надання правової допомоги позивачеві здійснював ОСОБА_7, який є головою адвокатського об'єднання «МІМІР», однак який не є адвокатом або фізичною особою-підприємцем в галузі права, тобто не є особою, яка за законом має право надавати правову допомогу, тому сплачені ПП «Будівельна інвестиційна компанія «Опора» на рахунок адвокатського об'єднання «МІМІР» грошові кошти в сумі 8000 гривень не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Помилково віднесені судом до судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, і понесені ним витрати при вирішенні питання про забезпечення позову, в тому числі під час вчинення виконавчих дій з цього приводу, оскільки такі витрати, розмір яких становить 2135 грн. (1450+689), пов'язані із вчиненням дій, які не є необхідними для розгляду справи і крім того, застосовані судом першої інстанції за заявою представника позивача заходи забезпечення позову були визнані судом апеляційної інстанції такими, що застосовані з порушенням норм права та скасовані.

Таким чином, колегія суддів вважає, що визначена судом сума судових витрат, які стягнуті з ОСОБА_5 на користь позивача, підлягає зменшенню на суму витрат на правову допомогу в розмірі 8000 гривень та суму витрат при вирішенні питання про забезпечення позову в розмірі 2135 грн. та в кінцевому результаті становить 7098 грн.56 коп.( 17240грн.56коп.- 8000грн.-2135грн.).

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині розподілу судових витрат між сторонами підлягає задоволенню, а ухвалене судом рішення відповідній зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 частково задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2017 року в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір визначеної до стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат із 17240 гривень 56 коп. до 7 098 грн. 56 коп. (семи тисяч дев'яносто восьми гривень 56 коп.).

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 05 лютого 2018 року

Суддя Л.В. Пузанова