19.01.2018 Справа № 363/3681/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Вищедубечанська сільська рада, Управління Держкомзему у Вишгородському районі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, шляхом відновлення меж їх земельних ділянок, зобов'язання відповідача звільнити самочинно зайняту відповідачем частину вказаної земельної ділянки площею 0,0035 га. (вздовж більш ніж 130 метрів) по лінії від В до Г, вказаній в державному акті серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року, зобов'язання відповідача перенести огорожу уздовж лінії від В до Г на відстань 0,40 м. в сторону земельної ділянки відповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 26.09.200 року та свідоцтва про право на спадщину від 14.06.2007 року ОСОБА_1 є власником та користувачем земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку приблизною площею 0,20 га. за адресою АДРЕСА_1. Вищевказана земельна ділянка перебувала в користуванні позивача з 1988 року та була огороджена металевими стовпчиками та сіткою - рабицею. ОСОБА_1 у 2010 році уточнила межі своєї земельної ділянки для виготовлення державного акту нового зразка серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року. Під час уточнення меж земельної ділянки, виявилось, що її сусід ОСОБА_3 самовільно захопив частину її земельною ділянки площею 0,0097 га. з боку АДРЕСА_2. З метою захисту свого порушеного права ОСОБА_1 звернулася до суду та рішенням Вишгородського районного суду Київської області позов задоволено, зобов'язано ОСОБА_3 повернути позивачу самочинно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0097 га.

Таким чином, межі земельної ділянки ОСОБА_1 точно встановлені ще у 2011 році, питань щодо розміру земельної ділянки з боку сусідів, в тому числі і з боку ОСОБА_2, який користувався сусідньою земельною ділянкою ніколи не виникало. Однак, відповідач намагається самочинно змінити межі їх земельних ділянок, ОСОБА_2 декілька разів переставляв межові знаки, переніс стару огорожу та пересунув частину своєї огорожі на декілька десятків сантиметрів в сторону ОСОБА_1 по всій довжині лінії розмежування, захопивши земельну ділянку 0,0035 га.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 намагається самочинно змінити межі існуючих земельних ділянок, порушує правила добросусідства, чим чинить ОСОБА_1 перешкоду в користуванні та обслуговуванні поливною системою, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою суду від 28.09.2016 року відкрито провадження у справі та прийнято до свого провадження. Розгляд справи призначено на 14.11.2016 року.

14.11.2016 року в судовому засіданні за клопотанням позивача, ухвалою суду від 14.11.2016 року, по справі призначено землевпорядну (земельно-технічну) експертизу, проведення якої доручено експертам Українського Центру судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання: Встановити, чи відповідає в натурі фактична площа земельних ділянок, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, правовстановлюючим документам. Визначити, чи було змінено межі земельних ділянок, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в яку сторону та на яку площу.

Ухвалою суду від 25.04.2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Вищедубечанська сільська рада, Управління Держкомзему у Вишгородському районі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відновлено, в судовому засіданні оголошено перерву для експерта та виконавця топографічних робіт.

Крім того, 25.04.2017 року позивач подала до суду заяву про зміну та уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати державний акт НОМЕР_4 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_1 площею 0,200 га на ім'я ОСОБА_2 - недійсним. Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, шляхом відновлення меж земельних ділянок, зобов'язати відповідача звільнити самочинно зайняту частину вказаної земельної ділянки площею 0,0035 га. (повздовж більш ніж 130 метрів) по лінії від В до Г, вказаній в державному акті серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року, зобов'язати відповідача перенести огорожу уздовж лінії від В до Г на відстань 0,40 м. в сторону земельної ділянки відповідача.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2017 року на підставі рішення зборів суддів визначено головуючим суддею Рудюка О.Д.

16.06.2017 року ухвалою суду прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Вищедубечанська сільська рада, Управління Держкомзему у Вишгородському районі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкоюта призначено до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 18.09.2017 року

В судовому засіданні 18.09.2017 року позивач подала заяву про зміну та уточнення позовних вимог та просила визнати державний акт НОМЕР_4 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_1 площею 0,200 га. на ім'я ОСОБА_2 - недійсним. Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, шляхом відновлення меж земельних ділянок, зобов'язати відповідача звільнити самочинно зайняту ним частину вказаної земельної ділянки площею 0,0035 га. (повздовж більш ніж 130 метрів) по лінії від В до Г, вказаній в державному акті серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року, зобов'язати відповідача перенести огорожу уздовж лінії від В до Г на відстань 0,40 м. сторону своєї земельної ділянки. Викликати в судове засідання експерта Українського центру судових експертиз ОСОБА_4 для дачі пояснень по земельно-технічній експертизі №1-28/02 від 28.02.2017 року. Викликати в судове засідання виконавця топографічних робіт ОСОБА_5

В зв'язку з поданою заявою про зміну та уточнення позовних вимог, а також у зв'язку із викликом свідків в судовому засіданні оголошено перерву до 14.11.2017 року.

В судове засідання 14.11.2017 року з'явився позивач та відповідач, експерт та свідок до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином причини неявки суду невідомі. В судовому засіданні оголошено перерву до 19.01.2018 року, в зв'язку з викликом експерта та свідка, для одночасного допиту .

В судовому засіданні 19.01.2018 року позивач позовні вимоги підтримала з урахуванням заяви про зміну та уточнення позовних вимог від 18.09.2017 року, та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні, 19.01.2018 року, заявлений позов не визнав та просив відмовити, з урахуванням поданих письмових заперечень.

Представник третьої особи Вищедубечанської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав лист про розгляд справи без участі представника проти позову не заперечують.

Представник третьої особи Управління Держкомзему у Вишгородському районі в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду невідомі.

Експерт ОСОБА_4 в судовому засіданні, 19.01.2018 року, з приводу висновку пояснила, що все викладено у висновку експерта за результатами судової земельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року, який підтримала. Крім того, вказавши чому прийшла до таких висновків, які в ньому вказані, зазначила в дослідницькій частині.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, 19.01.2018 року, пояснив, що при виконанні топографічних робіт діяв в межах своєї компетенції.

Заслухавши позивача, відповідача, допитавши експерта та свідка, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 05.03.2010 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2000 га. кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої АДРЕСА_1.

Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 26.09.2000 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,2000 га. кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої АДРЕСА_1.

Як вбачається, з договору №105-04/15 про розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки від 02.04.2015 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_2 та громадянка ОСОБА_1 (замовники) та ФОП ОСОБА_5 (виконавець) уклали цей договір про виконання робіт про наступне: виконавець зобов'язується виконати з дотриманням вимог діючого законодавства проектно-вишукувальні роботи з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок які перебувають у власності, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт за договором виконання проектних робіт №105-04/15 від 02.04.2015 року, замовники - громадянин ОСОБА_2 та громадянка ОСОБА_1 , та від виконавця -ФОП ОСОБА_5, складено цей акт про те, що виконавцем були проведені, а замовником прийняті такі роботи: виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянко які перебувають у власності, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1. Внаслідок яких замовники отримали технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок. Сторони претензій одна до одної не мають.

Статті 125, 126 Земельного Кодексу України передбачають, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.3 ст.153 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Пунктом «г» ст.91 Земельного кодексу України передбачено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до статті 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Частиною 1 статті 107 Земельного кодексу України встановлено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року №1-28/02, а саме з частини дослідження вбачається, що фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1, частково не відповідають межам, зазначеним у державному акті на право власності на землю, серія НОМЕР_2. У фактичному користуванні ОСОБА_6, станом на час дослідження, перебуває земельна ділянка загальною площею 0,2259 га. Крім того, фактичні межі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, яка розташована по АДРЕСА_1, частково не відповідають межам зазначеним у державному акті на право власності на землю, серія НОМЕР_4, каталогу координат поворотних точок меж кадастровий номер НОМЕР_5, який є додатком до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.09.2015 року НОМЕР_6. У фактичному користуванні ОСОБА_2, станом на час дослідження, перебуває земельна ділянка загальною площею 0,2128 га. Таким чином, фактична площа земельних ділянок, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в натурі (на місцевості) не відповідають правовстановлюючим документам. Також встановлено, що межі земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2, частково зміщені.

Таким чином, позивачем недоведені обставини щодо визнання державного акту НОМЕР_4 на право приватної власності на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_1 площею 0,2000 га. на ім'я ОСОБА_2 - недійсним. Крім того, позивачем не доведена обставина, що саме ОСОБА_2 самовільно зайняв частину земельної ділянки кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,0035 га. по ліній від В до Г, вказаній в державному акті серії НОМЕР_2 від 05.03.2010 року, оскільки відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року №1-28/02, фактична площа земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в натурі не відповідають правовстановлюючим документам.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо заявленої позовної вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, шляхом відновлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід задовольнити, оскільки відповідно до додатку №1 до висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року №1-28/02, фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_1 не відповідають кадастровому плану, а фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_2 не відповідають каталогу координат.

На підставі викладеного та керуючись статтею 391 ЦК України, статтями 91, 103, 125, 126, 152, 153, 155 Земельного кодексу України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, шляхом відновлення меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 січня 2018 року.

Суддя О.Д. Рудюк