Справа № 732/1602/17
Провадження № 2/732/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

в присутності секретаря Бруй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 на підставі відповідної довіреності від 09.06.2017 року, діючи в інтересах позивачки, звернувся до суду з позовною заявою до Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 10 по вул. Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 05.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по вулиці Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області знаходиться домоволодіння № 10, яке належало до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були батько позивачки ОСОБА_5, її матір ОСОБА_4 та її сестра ОСОБА_3, кожному з яких належало по 1/3 частині спірного домоволодіння. На день смерті 12.09.2007 року ОСОБА_5 в спірному будинку разом з ним проживала ОСОБА_4. Остання 05.12.2016 року померла. Після смерті матері, як спадкоємець за заповітом, позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Городнянської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа. Право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, що унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок як спадкове майно. Дані обставини стали перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку і причиною звернення до суду.

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивачка та її представник надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, заявлені ними позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Відповідач по справі Лемешівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_6 надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без присутності представника сільської ради, позов ОСОБА_3 визнають.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не зявився, згідно поданої до суду заяви голова райдержадміністрації просила справу розглянути без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують.

Згідно положень ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного.

За даними паспорта громадянина України НК № 261868, виданого Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області 13 лютого 1997 року, встановлено, що його видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області(а.с.6).

Дослідженням свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 069672 встановлено, що ОСОБА_5 12.09.2007 року помер у віці 69 років в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області.(а.с.9).

05.12.2016 року в селі Олешня Ріпкинського району Чернігівської області померла переживша його дружина ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 289713.(а.с.8).

На момент смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено письмовими доказами справи. (а.с.34)

За життя ОСОБА_4 прийняла спадщину свого чоловіка, за її заявою була заведена спадкова справа № 132 до майна померлого 12 вересня 2007 року ОСОБА_5. Свідоцтво про право на спадщину на спірне майно не видавалось. (а.с.51-60).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно.(а.с.38).

Після смерті ОСОБА_4 позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася 15 травня 2017 року до Городнянської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. 15.05.2017 року була заведена спадкова справа №66/2017 до майна ОСОБА_4 За даними цієї спадкової справи позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна ОСОБА_4, що прийняла її спадщину. Осіб, що мають право на обовязкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України, та пережившого подружжя спадкодавця не має. (а.с.37-41).

Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини ОСОБА_4 увійшли 2/3 частини житлового будинку № 10 по вулиці Гагаріна в с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області.

Так, з довідки виконкому Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 16 серпня 2017 року № 374 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 станом на 01.07.1990 року по вул. Гагаріна в с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, постійно були зареєстровані та постійно проживали : ОСОБА_4 голова колгоспного двору, якій належала 1/3 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; ОСОБА_5, якому належала 1/3 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; ОСОБА_3 сестра позивачки, якій належала 1/3 частина цього будинку з побутовим та господарськими спорудами.(а.с.15). Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не втратили права на частку в його майні(а.с.15).

Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності.

Отже, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за життя мали у власності по 1/3 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 10 по вул. Гагаріна села Лемешівка Городнянського району Чернігівської області.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 успадкувала його 1/3 частину спірного домоволодіння, тому їй на момент її смерті належало 2/3 частини зазначеного домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_4 її майнове право у спірному будинку перейшло до позивачки в порядку спадкування.

З інформаційної довідки від 26 травня 2017 року №746 встановлено, що право власності на будинок № 10 по вулиці Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано. Житловий будинок побудовано в 1965 році. Процент готовності житла 100%.(а.с.13).

Дослідженням звіту № 043/08/017 про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості оціночна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Гагаріна будинок № 10 в с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області становить 33738 грн. 00 коп.(а.с.16-18).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за її життя.

Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт.

Дослідженням технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 10 по вулиці Гагаріна в селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, що виданий на ім'я ОСОБА_1, встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами зазначений під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 65,1 кв.м, з а-1 сіньми площею забудови 20,6 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 55,8 кв.м., б-1 гараж площею забудови 14,1 кв.м., В-1 гараж площею забудови 14,7 кв.м., Г- погріб площею забудови 11,2 кв.м., Д погріб площею забудови 8,4 кв.м., № 1 колодязь(а.с.10-11).

Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 328, 392, 1262, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. 4, 5, 17, 206, 247, 264, 268, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Гагаріна буд. № 10 у селі Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, та зазначений у технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 65,1 кв.м, з а-1 сіньми площею забудови 20,6 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 55,8 кв.м., б-1 гараж площею забудови 14,1 кв.м., В-1 гараж площею забудови 14,7 кв.м., Г- погріб площею забудови 11,2 кв.м., Д погріб площею забудови 8,4 кв.м., № 1 колодязь, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 05.12.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Суддя М.В.Лиманська