09.11.18
Справа №652/605/18
_________________2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 листопада 2018 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - Дригваль В.М.,
за участю секретаря - Гапич В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики, -
Представник позивача, за довіреністю головний спеціаліст відділу «Високопільське бюро правової допомоги» Бериславського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 (а.с.31, 32, 33), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а також не заперечує у постановленні заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.73).
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, двічі, на 29.10.2018 р. та на 09.11.2018 р., будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, судовими повістками, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання (а.с.63, 70) , заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано і відзиву на позовні вимоги, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено:
- Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 народилася 22.02.1944 року в с.Артюшкове, Стародубського району Брянської області, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.
- Із копій медичних довідок (а.с.5-14) вбачається, що ОСОБА_1 хворіє, має погіршення зору та потребує хірургічного лікування по видаленню глаукоми.
- Із копії претензії від 29.05.2018 року (а.с.17) вбачається, що ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 претензію щодо повернення всієї суми боргу. Дану претензію відповідач отримала 30.05.2018 року особисто, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.18).
- Із довідки Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області від 09.08.2018 року (а.с.23) зясовано, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3(паспорт серії МР №496583)
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором.
Частиною другою ст.1047 ЦК України, передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
У відповідності до частини першої та третьої ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківські рахунки.
Станом на день предявлення позову, а саме 03.08.2018 року, грошові кошти відповідачем не повернуто.
Відповідно до частини першої та другої ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною( сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №6-50цс 16 від 24.02.2016 року).
Дослідивши боргову розписку про отримання в борг грошових коштів, які видавалися відповідачу (боржнику) позивачам (позикодавцем), суд приходить до висновку, що між сторонами укладено письмовий договір позики, який в силу його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику та строку повернення грошових коштів, тому невиконання відповідачем грошових зобовязань у встановлені строки, свідчить про порушення ним права позивача, яке підлягає судовому захисту.
Крім того, як встановлено судом, відповідач частково повернула суму позики в розмірі 6000,00 гривень. А тому, з огляду на вищевикладене з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 5800,00 грн.
Згідно вимог ч.1 ст.1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманих ним грошових коштів належних до сплати кредиторові.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 своєчасно не повернула позикодавцю ОСОБА_1 грошові кошти, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних та втрат від інфляції підлягають задоволенню, при цьому суд погоджуючись із розрахунком, який наведений позивачем та вважає, що із ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 - 3% річних в розмірі 557,49 гривень та інфляційні втрати в розмірі 587,40 гривень за договором позики від 15.07.2017 року, за період із 01.11.2017 року по 15.06.2018 року. Даний розрахунок, позивачем наведений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».
Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 704,80 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується квитанцією (а.с.1).
На підставі викладеного, ст.ст. 207, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами та доповненнями), керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 95, 141, 258-260, 263, 265, 281-284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.М. Дригваль