ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року

м.Суми

Справа №592/12172/17

Номер провадження 22-ц/788/417/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 січня 2018 року в складі судді Косолап М.М., ухвалене у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 11 грудня 2009 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, яка передбачає умови приєднання до договору.

Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за договором, у неї утворилась заборгованість станом на 31 серпня 2017 року в розмірі 61212 грн. 76 коп., з них: 2947 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 50839 грн. 90 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4034 грн. 08 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2891 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач і просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 січня 2018 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 грудня 2009 року у розмірі 4434 грн. 71 коп., з яких: 2947 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 1487 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 115 грн. 92 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині зменшення заборгованості за відсотками та в частині відмови у стягненні комісії, пені та штрафів, оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині зменшення заборгованості за відсотками та в частині відмови у стягненні комісії, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому зазначає, що розмір відсоткової ставки, пені та штрафів у звязку з порушенням зобовязань сторони погодили в Тарифах, Умовах і Правилах, а також в анкеті - заяві від 11 грудня 2009 року, а також сторони погодили розмір відсоткової ставки - 30% річних. Доказів того, що відповідача не було ознайомлено з Умовами, Правилами та Тарифами банку або ж було ознайомлено з іншими Умовами та Правилами, відповідач не надав.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, а також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 грудня 2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами кредитного договору, позичальнику на кредитну картку був встановлений кредитний ліміт у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

В порушення умов вищевказаного договору ОСОБА_2 свої зобовязання не виконує належним чином. Станом на 31 серпня 2017 року відповідач згідно розрахунку позивача має заборгованість у розмірі 61212 грн. 76 коп., яка складається з наступного: 2947 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом; 50839 грн. 90 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4034 грн. 08 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2891 грн. 08 коп. - штраф (процентна складова).

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення кредиту і процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у стягнення решти відсотків, пені та комісії; штрафу (відсоткова складова і фіксована складова), суд першої інстанції послався на відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки судом не враховано, що в заяві про надання кредиту (а.с. 9) сторони погодили розмір відсотків за наданий кредит, а саме: 30% на рік. Крім того, під час апеляційного розгляду позивач надав підписану відповідачем довідку про умови кредитування (а.с. 87), згідно якої відповідач зобовязувалася сплачувати пеню, комісію та штрафи у разі неналежного виконання своїх зобовязань.

Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором перед відповідачем виконав, а саме: надав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. У свою чергу, відповідач умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 5- 8).

За правилами ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Під час апеляційного розгляду представником банку був наданий альтернативний розрахунок заборгованості, виходячи з 30% річних по сплаті відсотків, за яким загальний розмір кредитної заборгованості за відсотками, пенею та комісією, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 4932 грн. 42 коп. і складається: із заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 3718 грн. 34 коп., із заборгованості за пенею та комісією в сумі 1214 грн. 08 коп.

Таким чином, загальний розмір кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 4932 грн. 42 коп. і складається: із заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 3718 грн. 34 коп., із заборгованості за пенею та комісією в сумі 1214 грн. 08 коп., яка виникла станом на 31 серпня 2017 року.

Підстав для стягнення штрафу колегія суддів не вбачає, так як застосування останнього разом з пенею за одне і те ж порушення, а саме - порушення строків внесення платежів, тягне за собою подвійну відповідальність для відповідача, що суперечить діючому законодавству.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також його висновки не відповідають обставинам справи, тому вказане рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення відсотків, комісії та пені, штрафів необхідно скасувати та змінити в частині розподілу судових витрат згідно вимог ст. 376 ЦПК України.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позивач при подачі позовної заяви у жовтні 2017 року сплатив судовий збір в сумі 1600 грн. (а.с. 2), тому, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: на 12,87% (7880,12 грн. * 100% / 61212,76 грн.), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 205,92 грн. (1600 грн. * 12,87% / 100%).

Окрім того, при подачі апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір в сумі 2400 грн. (а.с. 66), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 308,88 грн. (2400 грн. * 12,87% / 100%).

Також з відповідача необхідно стягнути 420 грн. на користь позивача, понесених у звязку з публікацією оголошення в газеті про виклик відповідача (а.с. 44-45).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 січня 2018 року в частині вирішення вимог про стягнення відсотків, комісії та пені, штрафу скасувати та змінити в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3718 грн. 34 коп., заборгованість за пенею та комісією в сумі 1214 грн. 08 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 205 грн. 92 коп., а також судовий збір за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 308 грн. 88 коп., 420 грн. витрат, повязаних з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.М. Біляєва

ОСОБА_4