Житомирський апеляційний суд
Справа №288/741/16-ц Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 34 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_3

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 березня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 червня 2018 року під головуванням судді Рудник М.І.

у цивільній справі №288/741/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Житомирської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату, Свято-Покровського чоловічого монастиря Житомирської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

19 липня 2016 року ухвалою Попільнянського районного суду між сторонами було затверджено мирову угоду.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 29.05.2017 року вказану вище ухвалу скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

13.12.2017 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила залучити до участі у даній справі належного відповідача Білківську сільську раду Попільнянського району Житомирської області, стягнувши з останньої на її користь матеріальну шкоду в сумі 170 322,40 грн., завдану їй внаслідок пожежі, та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 400 000 грн.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року первісних відповідачів по вказаній справі замінено на належного відповідача - Білківську сільську раду Попільнянського району Житомирської області.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Попільнянського районного суду від 14 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 7703 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову у повному обсязі. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи так і не було встановлено особу, внаслідок винних дій якої сталася пожежа, чим не виконано вимоги ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 29.05.2017 року. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення містить лише припущення, що цією особою є ОСОБА_4, однак це жодним доказом не підтверджено та не доведено. Також судом не було встановлено, хто є власником квартири АДРЕСА_1 та на чийому балансі вона перебуває. Вона, як власниця кв. №1 та її сусіди ОСОБА_6, які проживають в кв.№2 даного будинку, приватизували ці квартири згідно довідок, виданих відповідачем, як балансоутримувачем, оскільки останній володів всіма необхідними повноваженнями та інформацією стосовно кількості зареєстрованих членів родини. Таким чином, квартира №3 мала би і досі перебувати на балансі відповідача, оскільки саме він є власником і належним відповідачем у даній справі та має нести відповідальність за завдану їй пожежею шкоду. Окрім того, вважає, що відповідач частково визнав порушення її права, оскільки виплатив їй матеріальну допомогу в сумі 24 150 грн. за заявою її дочки ОСОБА_7 На думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно взято до уваги лист Білківської сільської ради Попільнянського району за №173/02-19 від 21.12.2017 року, в якому зазначено, що відповідач ніколи не був балансоутримувачем будинку №6 по вул. Вишневій в с.Білки Попільнянського району, а дане майно належало ВАТ «Корнинське». Разом з тим, в матеріалах справи є протокол загальних зборів акціонерів ВАТ «Корнинське» від 10.04.2000 року, який підтверджує, що територіальна громада села Білки Попільнянського району вирішила вийти зі складу акціонерів місцевого сільськогосподарського підприємства-банкрута (колишнього радгоспу) «з основними та оборотними засобами, що знаходяться на відділку на день розподілу». Згідно листа арбітражного керуючого ОСОБА_8 №11 від 28.11.2005 року ВАТ «Корнинське» стало банкрутом. Також рішенням загальних зборів акціонерів даного товариства від 10.04.2000 року було встановлено, що основні засоби та жилфонд передаються у власність бувших відділків, зокрема, Білки. Таким чином, вважає, що саме відповідач став власником-розпорядником всієї нерухомості, що належала колишньому радгоспу з державною формою власності і утворену на його основі ВАТ «Корнинське».

20 липня 2018 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на додаткове рішення Попільнянського районного суду від 14 червня 2018 року, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач просить скасувати вказане вище судове рішення та повернути судовий збір в сумі 3514,83 грн, сплачений нею за подання апеляційної скарги. При цьому зазначає, що ухвалою суду першої інстанції від 16.06.2016 року вона була звільнена від сплати судового збору. Ця ухвала набрала законної сили, а тому є остаточною та оскарженню не підлягає. Однак суд безпідставно додатковим рішенням зобовязав її сплатити державі судовий збір у фантастичній для неї сумі 7 703 грн. Окрім того, судом першої інстанції неправомірно застосовано ставки судового збору на дату уточнення позовної заяви - 13.12.2017 року, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» судовий збір мав би обраховуватись за ставками станом на час подання позовної заяви, а саме 13.06.2016 року. Таким чином, за подання двох вимог (майнового та немайнового характеру) судовий збір вона мала би сплатити в сумі 1 929,20 грн., а не в сумі 7 703 грн.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга на основне рішення задоволенню не підлягає, а на додаткове рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем суду не було надано достатніх і переконливих доказів, що квартира АДРЕСА_2 (Радгоспна) в с.Білки Попільнянського району перебуває на балансі Білківської сільської ради, а тому остання повинна відповідати за завдану позивачу шкоду, спричинену пожежею.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2016 року орієнтовно о 18 год. 30 хв. в житловому будинку, що складається із трьох квартир, який розташований в селі Білки Попільнянського району Житомирської області по вулиці Вишнева,6, в квартирі №3, в якій проживав ОСОБА_4, сталася пожежа, про що складено акт про пожежу від 13.04.2016 року Головним інспектором Попільнянського РС УДСНС у Житомирській області майором служби цивільного захисту ОСОБА_9 (а.с.12 том 1).

Вказані обставини пожежі також підтверджується довідкою Управління ДСНС України в Житомирській області №178 від 21.04.2016, в якій зазначено, що 12.04.2016 в житловому будинку на три квартири за адресою: село Білки, вулиця Вишнева, 6 (раніше Радгоспна) дійсно відбулась пожежа в квартирі ОСОБА_4, в результаті якої вогнем пошкоджено майно та квартира ОСОБА_7 Пожежа зареєстрована в книзі обліку заяв про пожежі від 13.04.2016 під обліковим №30. Ймовірна причина займання (як зазначено ДСНС) є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації електропобутових приладів в квартирі ОСОБА_4 (а.с.13 том 1).

Внаслідок цієї пожежі було пошкоджено майно та квартири №1 і №2. Власником квартири №1 є позивачка ОСОБА_3

По факту повідомлення диспечера МНС 21.04.2016 складено в.о. інспектором поліції Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області старшим сержантом поліції ОСОБА_10 висновок, який направлено до Попільнянського РС УДСНС України в Житомирській області для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил пожежної безпеки при експлуатації електропобутових приладів ОСОБА_4 за ст.175 КУАП (а.с.14 том 1). Відомостей про те, чи була встановлена вина ОСОБА_4 та чи притягнуто останнього до відповідальності, матеріали справи не містять.

ОСОБА_11 обстеження домогосподарства від 22 квітня 2016 року та 13 травня 2016 року с.Білки, складених комісією у складі сільського голови, депутатів Білківської сільської ради Попільнянського району та сусідки, було проведено обстеження будинку, що знаходиться за адресою: с.Білки, вул.Вишнева, 6, а саме, квартири №1, яка належить ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_7. В результаті обстеження комісією виявлено, що 12.04.2016 року в вказаному будинку виникла пожежа з вини одного із сусідів ОСОБА_4, пожежею знищено частину квартири та пошкоджено все майно, яке знаходилось на той час в квартирі. Комісія дійшла висновку, що дана сімя потребує матеріальної допомоги (а.с.15-16, том1).

Згідно кошторисного розрахунку вартості будівництва, виданого 2016 року кошторисником ОСОБА_12, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонтні роботи житлового будинку в с. Білки, по вул. Вишнева, 6, кв.1,2, власниками яких є ОСОБА_3 та ОСОБА_6, складений станом на 24.05.2016 року визначив, що загальна вартість для відновлення вказаного житлового будинку після пожежі становить 346658 гривень (а.с.17-47 том 1).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем частково визнано свою вину щодо завдання шкоди внаслідок пожежі та у звязку з цим Білківською сільською радою сплачено їй матеріальну допомогу в сумі 24 150 грн., оскільки дана допомога була надана позивачу як сімї, яка потерпіла від пожежі та потребує такої допомоги. А тому, комісією у складі сільського голови, депутатів Білківської сільської ради Попільнянського району та сусідки згідно вищевказаних актів обстеження будинку було прийняте відповідне рішення про надання матеріальної допомоги. Дані обставини також були підтверджені в судовому засіданні в суді першої інстанції представником відповідача ОСОБА_13

Судом також встановлено та матеріали справи свідчать, що на підставі свідоцтва про право власності від 16.01.1995 р. ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_3 (раніше Радгоспна) в с. Білки Попільнянського району (а.с.111 том1).

Окрім того, на підставі рішення від 21.05.2010 року, 44 сесії 5 скликання Білківської сільської ради позивачці на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Вишнева (раніше Радгоспна), 6 в с.Білки Попільнянського району та підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку (а.с.98-99 том 1).

Також, ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 3,1552 га, що розташована на території Білківської сільської ради, Попільнянського району, яку остання отримала у спадок після ОСОБА_14, померлої 31.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.02.2015 року (а.с.61-62 том 2).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_4 (раніше Радгоспна) в с. Білки Попільнянського району, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.08.2009, виданого Попільнянською районною державною адміністрацією, належить на праві приватної власності ОСОБА_6Г, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с.111 том 1,а.с.64 том 2).

Зі змісту відповіді на запит КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 07.07.2016 №339 вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_5 (раніше Радгоспна) в с.Білки Попільнянського району ні за ким не реєструвалось (а.с.111 том 1).

Відмовляючи у задоволенні вимог позивачки про стягнення з відповідача заподіяної внаслідок пожежі шкоди, судом враховано, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року №6, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

ОСОБА_11 до положення ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного звязку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та субєктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до Кодексу цивільного захисту України, законів та інших нормативно-правових актів (ч.1 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).

Частиною 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України зазначено, що обовязок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

ОСОБА_11 до п.3.7.2 «Правил утримання жилих будинків та прибуткових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 та Закону України «Про пожежну безпеку» забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов'язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором.

Положенням глави 17 Кодексу цивільного захисту України передбачається відшкодування матеріальних збитків та надання допомоги постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації.

Постраждалий внаслідок надзвичайної ситуації - це особа, якій заподіяно моральну, фізичну або матеріальну шкоду внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків. Заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації включають: 1) надання (виплату) матеріальної допомоги (компенсації); 2) забезпечення житлом; 3) надання медичної та психологічної допомоги; 4) надання гуманітарної допомоги; 5) надання інших видів допомоги.

Заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим здійснюються за рахунок: 1) коштів державного та місцевих бюджетів; 2) коштів субєктів господарювання або фізичних осіб, винних у виникненні надзвичайних ситуацій; 3) коштів за договорами добровільного страхування, укладеними відповідно до законодавства про страхування; 4) добровільних пожертвувань фізичних та юридичних осіб, благодійних організацій та обєднань громадян; 5) інших не заборонених законодавством джерел. Надання невідкладної допомоги постраждалим може здійснюватися за рахунок коштів резервних фондів державного та місцевих бюджетів відповідно до рівня надзвичайної ситуації, а також матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (ст. 84 Кодексу цивільного захисту України).

ОСОБА_11 ч.1ст.85 вказаного Закону відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайних ситуацій здійснюється у порядку, визначеному законом.

В даному випадку, обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 в позовній заяві посилалася на те, що квартира №3, в якій відбулася пожежа, в будинку №6 по вул. Вишнева в с.Білки Попільнянського району перебуває на балансі Білківської сільської ради, а тому шкоду, завдану їй пожежею, повинен відшкодовувати саме відповідач.

Разом з тим, згідно з повідомленням Білківської сільської ради Попільнянського району від 25.01.2018 року №10/02-19 , сільська рада згоди на проживання в квартирі, яка знаходиться за адресою: село Білки по вул. Вишнева (Радгоспна), 6, кв.3, не надавала і нікого не поселяла, так як дане майно сільській раді не належить і ніколи не належало ( а.с. 19 том 2). Зазначений доказ позивачем не спростовано.

ОСОБА_11 до повідомлення Попільнянського РЕМ ПрАТ «ЕК Житомиробленерго» від 06.02.2018 року №79, договір про постачання (користування) електричної енергії зі споживачем за адресою: село Білки, вулиця Радгоспна (Вишнева),6,кв.3, не укладався (а.с.35 том 2).

Зі змісту відповіді на запит КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 22.02.2018 року №92 згідно наявних паперових носіїв станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру №3 за вищевказаною адресою зареєстровано не було (а.с.81 том 2).

Окрім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.01.2018 року № 110872180 також вбачається, що відомості щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_6, відсутні (том 2, а.с.65).

В Повідомленні від 21.12.2017 року № 173/02-19 Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області було зазначено, що остання не являється і ніколи не була балансоутримувачем (власником) будинку №6 по вулиці Вишнева (Радгоспна) в селі Білки, Попільнянського району, Житомирської області. Дане майно належало ВАТ «Корнинське» (а.с.4 том 2).

Також матеріали справи свідчать про те, що загальними зборами акціонерів ВАТ «Корнинське» від 10.04.2000 року прийнято рішення про відокремлення відділків ОСОБА_6, Мохначка і Білки від ВАТ «Корнинське» з основними і оборотними засобами, спорудою і худобою, частиною автопарку, що знаходяться на відділках на день розподілу (а.с.239-250 том1).

В листі арбітражного керуючого ОСОБА_8 від 28.11.2005 року за №11 повідомляється про те, що постановою Господарського суду Житомирської області від 22.03.2005 року по справі №7/102 «б» ВАТ «Корнинське» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора товариства. Також зазначено, що наявні майнові активи банкрута віднесено ліквідатором до ліквідаційної маси з подальшою оцінкою та реалізацією в рахунок погашення кредиторської заборгованості боржника у звязку з чим, з метою первинної реєстрації первинної нерухомості просили розглянути питання права власності на споруди, що знаходяться на балансі ВАТ «Корнинське» на засіданні виконкому Білківської сільської ради з подальшою видачею свідоцтв на право власності за названим підприємством, тобто ВАТ «Корнинське». ОСОБА_11 до додатка з переліком основних засобів, доданого до вищевказаного листа вбачається, що квартира №3 знаходиться за №15 та була приміщенням контори по вул. Радгоспна, 10 (а.с.1-2 том 2).

ОСОБА_11 повідомлення Господарського суду Житомирської області від 09.02.2018 року та листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Житомирській області від 23.05.2007 року № 08/2059 вбачається, що станом на 23.05.2007 року до комунальної власності Білківської сільської ради передано пять житлових будинків. Окрім того, три житлові будинки в процесі приватизації Корнинського бурякорадгоспу не увійшли до статутного фонду ВАТ «Корнинське» та на той час перебували у державній власності(а.с.41-42 том 2).

Разом з тим, згідно листа Регіонального відділення фонду державного майна України по Житомирській області від 26.02.2018 року № 03/616, відповідно до рішення сьомої сесії V скликання Білківської сільської ради від 19.10.2006 року та актів приймання-передачі від 17.11.2006 року в комунальну власність Білківської сільської ради було передано два житлових будинки, а саме: чотириквартирний житловий будинок, 1991 року та фінський п?ятиквартирний житловий будинок, 1985 року. При цьому, Регіональне відділення фонду повідомляє, що будь-яка інша інформація щодо передачі нерухомого майна, розташованого в селі Білки Попільнянського району Житомирської області, у комунальну власність у Регіональному відділенні відсутня (том 2, а.с.83-86).

З листа арбітражного керуючого ОСОБА_8 від 16.10.2006 №16 також вбачається, що у звязку з ліквідацією ВАТ «Корнинське» 17.11.2006 на підставі акту передачі Білківській сільській раді було передано пятиквартирний будинок, 1985 року та Фінський будинок, які знаходяться по вул. Радгоспна, також передані: Автодорога, Дорога, АТС (а.с.17-18 том 2).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що на баланс Білківської сільської ради Попільнянського району не передавався трьохквартирний житловий будинок №6, який знаходиться по вулиці Вишнева (Радгоспна) в селі Білки, Попільнянського району.

Оскільки матеріали справи не містять, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що квартира АДРЕСА_7 (Радгоспна) в селі Білки, Попільнянського району є власністю та знаходиться на балансі Білківської сільської ради Попільнянського району, не посилання апелянта на те, що відповідач повинен нести відповідальність за завдану пожежею шкоду безпідставні.

Згідно з ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з ч.3 ст.77 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (належність доказів).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81ЦПК України).

Саме така позиція висловлена в ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі № 6-3251св15.

Наданий позивачем акт про пожежу не встановлює винних осіб, що є необхідною умовою при покладенні відповідальності на відповідача. Допустимими доказами в таких справах можуть бути, наприклад, постанови про притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, покази свідків, інші докази.

Будь-яких належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до абз.2 ч. 2 ст.376 ЦПК України, апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги в частині оскарження основного рішення зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційний судом не встановлено.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в додатковому рішенні Попільнянського районного суду від 14.06.2018року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду першої інстанції від 16.06.2016 року позивачку звільнено від сплати судового збору (т.1 а.с.50).

Звільняючи позивачку від сплати судового збору, суд виходив з положень ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір» та врахував майновий стан сторони.

Зазначена ухвала є чинною.

Обов»язковість судових рішень, що набрали законної сили, передбачена ст.18 ЦПК.

За наведених обставин та за умови чинності ухвали суду від 16.06.2016 року суд безпідставно поклав на позивачку обов»язок сплатити судовий збір.

На переконання апеляційного суду в даному випадку не має правового значення та обставина, що позивачкою подано уточнену позовну заяву, оскільки остання подана в межах розгляду однієї справи.

За таких обставин додаткове рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.258,259,367,368,374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року задовольнити.

Скасувати додаткове рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 09.11.2018 року.