Справа № 468/216/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06.03.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участі секретаря Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу № 468/216/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1 14.10.2011 року було укладено договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 15.01.2018 року становить 34441,23 гривень, із яких: 3120,93 гривень заборгованість за кредитом, 2777,48 гривень - заборгованість по сплаті процентів, 26426,57 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. фіксованого штрафу та 1616,25 грн. процентної складової штрафу.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; анкету-заяву від 14.10.2011 року; Умови та правила надання банківських послуг), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2011 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором.

Позивач вказує, що відповідач на підставі вказаного кредитного договору станом на 15.01.2018 року становить 34441,23 гривень, із яких: 3120,93 гривень заборгованість за кредитом, 2777,48 гривень - заборгованість по сплаті процентів, 26426,57 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. фіксованого штрафу та 1616,25 грн. процентної складової штрафу.

При цьому, з вказаного розрахунку слідує, що заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 3120,93 гривень, за процентами - 2777,48 гривень, загалом - 5898,41 грн., натомість нарахована сума пені становить 26426,57 гривень, що більш ніж в чотири рази перевищує розмір збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання зобовязання відповідачем (суми розміру тіла кредиту та процентів), що суперечить положенням ч. 3 ст. 509 ЦК України в частині розумності та справедливості зобовязання з врахуванням того, що відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів є несправедливими умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором.

З рішення Конституційного Суду України від 7 липня 2013 р. по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 липня 1996 р. слідує, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання необґрунтованих додаткових прибутків кредитора.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За такого, оскільки розмір неустойки (пені) в даному випадку явно не співмірний розміру заподіяних збитків та з врахуванням описаних вище мотивів та принципів, суд вважає за необхідне зменшити суму пені до 6000 грн.

З розрахунків позивача слідує, що процентна складова штрафу в розмірі 5% розрахована позивачем з суми боргу за процентами та пенею, при цьому, оскільки судом вище зазначено, що до стягнення підлягають менший розмір пені, то має бути перерахований і розмір процентної складової штрафу.

Таким чином, відповідно до запропонованих банком принципів розрахунку процентної складової штрафу її розмір становить (3120,93 грн. + 2777,48 грн. + 6000 грн.) = 11898,41 грн. х5 % = 594,92 грн.

У звязку з цим, позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 14.10.2011 року в сумі 12993 гривні 33 копійки, з яких: 3120,93 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2777,48 грн. - заборгованість по сплаті процентів, 6000 гривень пеня, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 594,92 грн. штраф (процентна складова).

Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобовязання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність, ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 14.10.2011 року 12993 (дванадцять тисяч девятсот девяносто три) гривні 33 копійки.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (вул. Молодіжна, 36 с. Плющівка Баштанського району Миколаївської області, і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

суддя: