Справа № 2-477/11
Провадження № 22-ц/4808/180/18
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Томин О.О., Ясеновенко Л.В.,

за участю секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду в складі судді Якиміва Р.В., постановлену 7 вересня 2018 року в м. Калуші Івано-Франківської області, повний текст якої виготовлено 12 вересня 2018 року, у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду від 25 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Войнилівська селищна рада, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 07.09.2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду від 25 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Войнилівська селищна рада Калуського району, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалу суду мотивовано тим, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати рішення суду, а обставини, на які вона посилається у заяві, не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального та невірного застосування норм матеріального права. Так, дослідження нововиявлених обставин могло призвести до зовсім інших результатів проведених експертиз по справі, а в кінцевому результаті зміни рішення суду. На її думку такими обставинами є повідомлення КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» про те, що ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.07.1997 року по 15.08.1997 року, та з 24.03.1998 року по 10.04.1998 року. Дана інформація не була надана експертам під час проведення судово-психіатричних експертиз, оскільки історію хвороби вилучено 08.06.2011 року суддею Калуського міськрайонного суду Бердан Н.В. і до медичного закладу не повернуто. Вважає, що вказана інформація навмисно не була надана судом для дослідження при проведенні посмертної експертизи. Відтак, зазначені обставини могли суттєво вплинути на результат вирішення спору в даній справі. Просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін. Посилається на те, що судом при вирішенні даного питання дотримано норм процесуального права, а ухвала не є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі. Наведені заявником факти щодо стану здоров'я ОСОБА_3 в період 1997-1998 років безпосередньо не вказують на його психічний стан в момент вчинення заповіту в липні 2010 року. Надуманими вважає також твердження ОСОБА_1 про приховання судом інформації щодо перебування спадкодавця на лікуванні у 1997-1998 роках, оскільки долучена нею на підтвердження цього довідка стосується вилучення судом історії хвороби за період з 13.07.2010 року.

Згідно із абзацом третім пункту 3 розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пунктом 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжували здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

В засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що спір між сторонами виник з приводу дійсності заповіту ОСОБА_3, посвідченого 16.07.2010 року головою Войнилівської селищної ради на користь ОСОБА_4, з підстав вчинення такого без волевиявлення заповідача.

Для визначення психічного стану ОСОБА_3 на час вчинення заповіту, враховуючи клопотання сторін за ухвалами суду першої та апеляційної інстанції було проведено три судово-психіатричні експертизи. Згідно висновку повторної посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи від 15.05.2013 року (а.с. 64-92 т. 2) та від 22.05.2015 року (а.с. 28а-28ж т.3) визначити психічний стан ОСОБА_3 та вирішити питання щодо його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час вчинення заповіту - 16.07.2010 року не є можливим.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013року ( а.с. 107-111 т. 2), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.09.2015 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.01.2016 року (а.с. 54-56, 113-115 т. 3), в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Голова Войнилівської селищної ради Калуського району, про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відтак, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові обставини, тобто такі, що виникли після постановлення рішення, а також обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в скарзі або які могли бути встановлені при з'ясуванні судом обставин у справі.

Подаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду правонаступник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, в інтересах якої діяв адвокат ОСОБА_2, вважала такими обставини, викладені в в листі КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» від 05.07.2018 року №1015 щодо стану здоров'я спадкодавця. Зокрема, що хворий ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Калуської ЦРЛ: з 19.07.1997 року по 15.08.1197 року - з діагнозом «Гострий ішемічний інсульт з правобічним геміпарезом, сенсорна афазія», з 24.03.1998 року по 10.04.1998 року - з діагнозом «Стан після перенесеного ішемічного інсульту з вираженим правобічним геміпарезом, порушення функцій ходи на фоні церебрального атеросклерозу». Вказані відомості не були надані медичним закладом для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи під час розгляду справи по суті, хоча витребовувалися експертом. Підтвердженням цього є відповідь КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» від 18.05.2012 року №1101 на запит адвоката ОСОБА_6 щодо перебування на лікуванні ОСОБА_3 В ній зазначено про неможливість надання повної інформації в зв'язку із вилученням 08.06.2011 року історії хвороби суддею Калуського міськрайонного суду Бердан Н.В. та неповерненням її по даний час.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні психіатричних експертиз експертом з метою визначення психічного стану заповідача ОСОБА_3 досліджувалася, в тому числі, медична карта ЦРЛ №7353/635, яка містила дані щодо його госпіталізації в 2010 році (а.с.73-77 т.1,64-92 т.2,4-8,14-18,24,28д-28ж т.3).

Вказана карта справді вилучалась судом та направлялась для проведення в справі посмертних судово-психіатричних експертиз. Зокрема, 31.10.2011 року - в бюро судово-психітричної експертизи Івано-Франківської області (а.с. 71 т.1), 09.08.2012 року - в відділ Судово-психіатричних експертиз Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології (а.с. 165 т. 1), та 12.03.2013 року - відділу Судово-Психіатричних експертиз Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології (а.с. 60 т.2).

Відповідно, надуманими є твердження заявника, що медична документація, а саме медична карта ЦРЛ №7353/635 хворого ОСОБА_3 не досліджувалася, а тому обставини щодо його стану здоров'я не були відомі на час вирішення справи.

Разом з тим, як видно зі змісту висновків експертиз, що проводилися по ухвалах суду першої інстанції, експертами в мотивувальних їх частинах зазначено про наявність в матеріалах справи окремих даних щодо перенесення підекспертним (приблизно в 2008 році) інсульту(гострого порушення мозкового кровообігу). Хоча об'єктивні відомості з цього приводу у медичній документації відсутні (а.с.76 т.1, а.с. 90 т.2).

Відтак, з метою забезпечення повноти експертного дослідження експерт клопотав про надання оригіналів медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_3 за період 1990- липень 2010 року. Відповідно ухвалою Калуського міськрайонного суду від 26.11.2012 року (п. 10) такі відомості витребовувалися з медичних закладів (а.с.177-179 т.1). Натомість, на неодноразові запити суду КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської і районної рад Івано-Франківської області» 12.12.2012 року надано відповідь, що ОСОБА_3 за період з 1980 року по липень 2010 року на стаціонарному лікуванні у Калуській ЦРЛ не перебував (а.с. 16 т. 2).

Відповідно, даний факт не став визначальним при встановленні результату екпертизи.

Запит про перебування ОСОБА_3 на лікуванні поданий адвокатом ОСОБА_6 до КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» вже після розгляду справи, хоча про відсутність в матеріалах справи інформації про перенесення ОСОБА_3 інсульту позивач знав під час розгляду справи по суті, та не був позбавлений можливості заявити клопотання про витребування цих відомостей.

Процесуальні недоліки розгляду справи, а також неналежне користування своїми процесуальними правами не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Відповідь КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» від 05.07.2018 року за № 1015 ( а.с. 6 т. 4) щодо перебування заповідача протягом 1997-1998 рр. на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ЦРЛ не є доказом, що підтверджує нововиявлені обставини, оскільки вони могли бути встановлені при з'ясуванні судом обставин у справі.

З огляду на це неспроможними є доводи апелянта, що надана заявником довідка спростовує факти, покладені в основу судового рішення, оскільки сам по собі факт перебування ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні у 1997-1998 роках не може бути підставою для висновку про його абсолютну неспроможність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при укладенні 16.07.2010 року оспорюваного заповіту.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами немає. При цьому правильно виходив із того, що обставини, на які заявник посилається у заяві, не можуть розцінюватися як нововиявлені обставини у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки не є істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена судом з дотриманням вимог процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384,389,390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 7 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.О. Томин

Л.В. Ясеновенко

Повний текст постанови складено 8 листопада 2018 року.