Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2018 Справа №607/15211/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Грицак Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернопіолі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. В 2016 році між нею та відповідачами, як наймачами було укладено договори оренди кімнати в належній їй квартирі терміном на два місяці, згідно яких вона прописала відповідачів в своєму помешканні. По закінченні договору оренди відповідачі виселилися з її квартири, однак з реєстрації не знялися. Оскільки відповідачі більше шести місяців не проживають в її квартирі та в добровільному порядку не зявляються для того, щоб знятися з реєстрації, тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №33 будинку №4 по вул. Коновальця в м. Тернополі. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 30.07.2015 року.

29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір оренди житлового приміщення в квартирі АДРЕСА_1.

29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди житлового приміщення в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно довідки №156 виданої 30.01.2018 року ТОВ «КомЕнерго-Тернопіль-3», в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані квартиранти ОСОБА_3, ОСОБА_2

Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання складених ТОВ «КомЕнерго-Тернопіль-3» 29.06.2017 року, 12.10.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

На підставі ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають в спірному житловому будинку більше шести місяців без поважних причин.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку, мають місце порушення прав позивача відповідачами, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідачів, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №33 будинку №4 по вул. Коновальця в м. Тернополі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України ст.ст. 71,72 ЖК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №33 будинку №4 по вул. Коновальця в м. Тернополі.

Визнати ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_2) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №33 будинку №4 по вул. Коновальця в м. Тернополі.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддяОСОБА_4