Номер провадження: 22-ц/785/1301/18
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Черевка П.М.,

Дрішлюка А.І.,

при секретарі: Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 06 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Газ Одеса» про визнання права власності на будівельні матеріали,-

В С Т А Н О В И Л А:

31 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Амстор», третя особа: ТОВ «Сервіс-Газ Одеса» про визнання права власності на будівельні матеріали.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 06 листопада 2017 року відкрито провадження по даній справі.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ТОВ «Амстор» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду у зв'язку із недотриманням правил підсудності.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином. Тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 02.03.2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали цивільної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07 липня 2010 року).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України, в редакції на час постановлення ухвали, передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються за їхнім місцезнаходженням. Аналогічна правова норма міститься у ч.2 ст. 27 ЦПК України у новій редакції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на будівельні матеріали.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, в редакції на час постановлення ухвали, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної її частини. Аналогічна правова норма міститься у ч.1 ст. 30 ЦПК України у новій редакції

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013р. №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р. №5 передбачено, що правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що позовні заяви, що виникають із приводу визнання права власності на будівельні матеріали подаються за місцем знаходження останнього.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 просить визнати за ним право власності на будівельні матеріали, що були використані ним під час реконструкції станції технічного обслуговування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9). Однак постановю Донецького окружного адміністративного суду, що набрало законної сили, встановлено, що відповідно до листів Одеського міського управління земельних ресурсів №01-18/1597-07 від 05.10.2009р., №01-19/1311-07 від 04.11.2009р. земельна ділянка, на якій розташовано спірні будівлі станції технічного обслуговування входить до складу земель АДРЕСА_1 на якій розташовано СТО до м.Одеси підтверджено рішенням Одеської міської ради №197-ХХХІV від 26.07.2007 року «Про адміністративно - територіальний поділ м.Одеси».

Таким чином на даний час спірний об'єкт нерухомості знаходиться у межах Київського району м.Одеси.

З огляду на викладене, судом першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.114 ЦПК України про підсудність цивільних справ за місцезнаходженням нерухомого майна правомірно відкрито провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Амстор»не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про відкриття провадження, оскільки в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності.

За змістом ст.ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та прийнята з порушенням правил підсудності не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор» залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 02 березня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

А.І. Дрішлюк